Справа № 344/1897/25 
Провадження № 22-ц/4808/268/26 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мальцевої Є.Є.
суддів: Девляшевського В.М., Василишин Л.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2025 року,
у с т а н о в и в:

31 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 26 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнив частково. 
В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0885, площею 0,1049 га., вартістю 1 891 600 грн.; земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0886, площею 0,0071 га., вартістю 159 400 грн.; будівельні матеріали (у вигляді будинку), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких 456 181 грн.; автомобіль марки Renault Megane Scenic, 2011 року випуску, вартістю 7673 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день подання позову становить 322 415 грн. 62 коп.; частку засновника (учасника) в статутному капіталі ТОВ «Франко-Трейд» в розмірі 50%, яка складає 75 375 грн. 
У порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти, які були отримані нею від продажу автомобіля марки Chevrolet Equinox, 2013 року випуску, в сумі 397 720 грн.; грошові кошти в сумі 13 955 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день подання позову становить 586 382 грн. 12 коп., які були сплачені на підставі Договору купівлі-продажу майна, яке буде створене в майбутньому від 06 березня 2019 року, та які вона отримала відповідно до договору про відступлення права вимоги на майно, яке буде створене в майбутньому. 
Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , 1/2 компенсацію різниці вартості спільного майна подружжя, що підлягає поділу, в розмірі 960 434 грн. 75 коп. 
Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 15 140 гривень. 
У задоволенні решти вимог позову відмовив.
Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою. 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. 
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2025 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0885, площею 0,1049 га; земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0886, площею 0,0071 га; будівельні матеріали (у вигляді будинку), що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, Садівниче товариство «За мир». 
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0885, площею 0,1049 га; земельну ділянку, кадастровий номер 2610100000:23:001:0886, площею 0,0071 га; будівельні матеріали (у вигляді будинку), що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, Садівниче товариство «За мир» - відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації різниці вартості часток спільного майна подружжя 293 155,75 грн.. 
В решті залишено рішення без змін.

Разом з тим під час ухвалення постанови не вирішено питання стосовно судових витрат, а саме щодо судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі, якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
27 квітня 2026 року ухвалою апеляційного суду призначено вирішення питання про поділ судових витрат у справі. 
28 квітня 2026 року до апеляційного суду ОСОБА_2 надано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. 

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. п. б, в п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву майнового характеру було подано у 2025 році. 
З урахуванням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ціна позову становить 2 956 404,74 грн. 

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» максимальна ставка судового збору за подання позову фізичною особою становила 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнювало 15 140,00 грн.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону, ставка судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Таким чином, належна до сплати сума судового збору за апеляційну скаргу складала 22710,00 грн (15 140,00 х150%).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 15 140 грн за подання позовної заяви. 
Відповідачка при подачі апеляційної скарги сплатила судовий збір у сумі 24 224 грн.. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надміру сплачена відповідачкою сума судового збору в розмірі 1 514,00 грн (24 224,00 – 22 710,00) підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням особи згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Отже, питання розподілу суми надмірно сплаченого судового збору в сумі 1514 грн не може бути розглянуто стосовно сторони, щодо якої судом ухвалено негативне рішення, а вирішується в іншому порядку за клопотанням сторони. 

За результатами апеляційного розгляду вимоги позивача визнані обґрунтованими на суму 690 946,37 грн (вартість майна, що залишено у власності та присудженої компенсації), що становить 23,37% від встановленої ціни позову (2 956 404,74 грн). Відповідно, вимоги апеляційної скарги відповідачки задоволені на 76,63%.

Таким чином, враховуючи наведене та на підставі п. 13 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3 538,22 грн (15 140,00 грн х 23,37%) судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, а позивач, у свою чергу, має відшкодувати відповідачці витрати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 17 402,67 грн (22 710,00 х 76,63% ).

Застосовуючи частину 10 статті 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, остаточному стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 864,45 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 13 864,45 грн (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні сорок п`ять копійок).
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 29 квітня 2026 року.

Судді Є.Є. Мальцева
В.А. Девляшевський          Л.В. Василишин