ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

03 липня 2026 року	Справа №160/10896/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» (далі – позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.01.2026 №72/32-00-50-02 форми В1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, зазначаючи, що пункт 37 абзацу 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України чітко визначає, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 01.07.2015, крім випадків, визначених п. 200.11 ст. 200 цього Кодексу. Позивач наголошує, що Додаток 2 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2025 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду», містить перелік суб`єктів господарювання – платників податку на додану вартість, по яким заявлено бюджетне відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та суми по цим конкретним платникам податку саме за жовтень 2025 року, серед яких відсутні ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ». Кваліфікуючі ознаки застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 50% є повторність вчиненого умисно діянь платником податків, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу. У даному випадку належного обґрунтування ані повторності, ані умисності діянь ТОВ «РУДОМАЙН» Відповідач в жодному документі не зазначив. Підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 50% відсутні. Відповідач не довів, що позивач, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. Надані ТОВ «РУДОМАЙН» первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності Позивача та вказують, що господарські операції, які є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулись. Враховуючи наведене, ТОВ «РУДОМАЙН» наполягає на протиправності та необґрунтованості податкового повідомлення-рішення форми В1 від 28.01.2026 №72/32-00-50-02, відповідно до якого сума завищення бюджетного відшкодування становить 307777,00 грн, застосовані штрафні (фінансові) санкції 153888,50 грн, відповідно воно підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
18.05.2026 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що підстави для проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ«РУДОМАЙН» чітко зазначені в наказі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 10.12.2025 №290-п та не суперечать діючому податковому законодавству. При цьому, пункт 37 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу не зупиняє дії п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу. Як і зазначено Позивачем додаток 2 Декларації з ПДВ у графі 9 «сума задекларована до бюджетного відшкодування у декларації за поточний звітний (податковий) період, фактично сплачена отримувачем товарів / послуг у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів / послуг або до Державного бюджету України (з графи 6)**** (рядок 20.2 декларації)» не містить сум ПДВ по контрагентам ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ». При цьому, Позивачем не задекларовано у додатку 2 Декларації ПДВ у графі 10 «сума, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації)» суми ПДВ по контрагентам ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ». Відсутність вище зазначених контрагентів у складі суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказує на те, що задекларовані суми ПДВ по взаємовідносинам із контрагентами ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» приймали участь у формуванні бюджетного відшкодуванні ПДВ шляхом зменшення податкових зобов`язань позивача. Надані в ході перевірки документи, не спростовують наявність вини ТОВ «РУДОМАЙН» та не містять пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку. Також, до перевірки позивачем не надано документів та інформації, зокрема щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку, що свідчить про правомірність застосування штрафної санкції у розмірі 50%. Оскільки реальність вчинення господарських операцій між платниками податків відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином, не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. На підставі вищевикладеного, первинні документи, які складені суб`єктами господарювання не відповідають сутності операцій, не несуть доказовості відносно змісту задекларованих операцій та не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. У ТОВ «ЦЕНТБУД ІНВЕСТ» відсутні у достатній кількості власні та залучені працівники, що підтверджується даними податкових розрахунків за серпень 2025, вересень 2025, жовтень 2025 року. З огляду на вид діяльності задекларованих осіб із ознакою доходу 157 ТОВ «ЦЕНТБУД ІНВЕСТ» не мало можливості залучити даних СГД до надання послуг по ремонтним та будівельним роботам (46.73 - Оптова торгiвля деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням; 18.12 - Друкування iншої продукції; 49.41 - Вантажний автомобiльний транспорт; 46.51 - Оптова торгiвля комп`ютерами, периферiйним устаткованням i програмним забезпеченням; 62.02 - Консультування з питань iнформатизацiї; 47.91 - Роздрiбна торгiвля, що здiйснюється фiрмами поштового замовлення або через мережу Iнтернет; 47.99 - Iншi види роздрiбної торгiвлi поза магазинами тощо). Згідно даних ЄРПН відсутні зареєстровані постачальниками для ТОВ «ЦЕНТБУД ІНВЕСТ» ПН із номенклатурою аутсорсингу, аутстафінгу, що свідчить про відсутність залучених працівників для надання послуг Замовнику. Згідно податкових декларацій з ПДВ за серпень 2025, вересень 2025, жовтень 2025 у рядку 10.4 підприємство не декларувало взаємовідносини із особами, які не зареєстровані платниками ПДВ; у ТОВ «ІНФОТЕЛ» відсутні достатня кількість власних та залучених трудових ресурсів, що підтверджується даними податкових розрахунків, з огляду на вид діяльності задекларованих осіб із ознакою доходу 157 ТОВ "ІНФОТЕЛ" не мало можливості залучити зазначених осіб до надання послуг по виробництва товарів. Згідно даних ЄРПН для ТОВ «ІНФОТЕЛ» відсутні зареєстровані постачальниками ПН із номенклатурою аутсорсингу, аутстафінгу, оренда персоналу; у ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК» відсутні достатня кількість власних та залучених трудових ресурсів, що підтверджується даними податкових розрахунків за травень 2025 та липень 2025, доходи з ознакою 157 дохід не задекларовано; у ТОВ «АДЕЛ ГРУП» відсутні достатня кількість власних та залучених трудових ресурсів, що підтверджується даними Податкового розрахунку за ІV квартал 2024 року. При цьому, сама по собі наявність первинних документів та податкових накладних не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів, товару, послуг між учасниками відповідних операцій.
18.05.2026 представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін.
21.05.2026 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що повноваження підписанта відзиву не підтверджені належним чином. ТОВ «РУДОМАЙН» наголошує, що не отримувало податкове повідомлення-рішення форми В1 від 07.09.2023 №000/850/32-00-07-06-08 й взагалі позивачу не відомо про його існування. Оскільки відповідач разом із відзивом на позовну заяву не надав податкове повідомлення-рішення форми В1 від 07.09.2023 №000/850/32-00-07-06-08 відсутні належні та допустимі докази наявності підстав для застосування штрафних санкцій у розмірі 50% по повторності скоєння правопорушення. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті. Відповідач не довів, що позивач, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. Факт надання первинних документів по контрагентам-постачальникам, взаємовідносини по яким ставляться під сумнів в акті перевірки, підтверджує акт перевірки та додатки до нього, оскільки вони описані із вказанням дати складання, номеру, місця. Також позивач наголошує на відсутності запиту контролюючого органу в ході проведення перевірки, який наданий позивачу після отримання всіх первинних документів, про надання документів, яких не вистачає для проведення перевірки, тобто, відповідач не запитував додатково документи. Відповідач не довів у відзиві в чому полягає порушення податкового законодавства позивачем у взаємовідносинах з ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2026 заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін у справі №160/10896/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишено без задоволення.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» (код ЄДРПОУ 37064892) зареєстровано юридичною особою 07.05.2010, перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Основним видом діяльності за КВЕД є: 07.10 Добування залізних руд.
На підставі повідомлення від 10.12.2015 №175/32-00-50-02 та наказу від 10.12.2025 №290-п, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, п. 200.11 ст. 200, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» (зі змінами) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «РУДОМАЙН» щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2025 року (від 19.11.2025 вх. №9361873219) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. 
За результатам перевірки складений акт від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892, яким встановлено порушення, зокрема, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 308777 грн.
На підставі акту перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків сформовано податкове повідомлення-рішення від 28.01.2026 №72/32-00-50-02 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 307777,00 грн по декларації за жовтень 2025 року від 19.11.2025 №9361873219 та застосування штрафу у розмірі 50% на суму 153888,50 грн.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до Державної податкової служби України, рішенням якої від 08.04.2026 №8847/6/99-00-06-01-03-06 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача – без задоволення.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.04.2026 у справі №805/1197/18-а викладено аналогічний правовий висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Відповідно до положень п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано ст. 78 ПК України.
Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України визначено підстави проведення документальних позапланових перевірок. Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 означеної статті однією із таких підстав є подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст. 79 цього Кодексу.
Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Позивач в обґрунтування порушення процедури проведення перевірки зазначає, що пункт 37 абзацу 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України чітко визначає, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.
З аналізу акту перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892, судом встановлено, що відповідачем проведену документальну позапланову невиїзну перевірку. В акті міститься посилання на п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, як на підставу проведення позапланової невиїзної перевірки.
При аналізі суті та змісту акту перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892, судом встановлено, що відповідачем проведено перевірку у чіткій відповідності до підстав, визначених п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
У постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що підставами для скасування рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Судом не встановлено процесуальних порушень під час проведення перевірки, оскільки акт перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892 містить підставу проведення перевірки, строки та правове обґрунтування мотивів проведення перевірки, оскільки ст. 78 ПК України передбачено проведення саме документальної позапланової перевірки декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача в частині наявності процедурних порушень при проведенні перевірки.
Щодо суті виявленого порушення податкового законодавства та прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.01.2026 №72/32-00-50-02 форми В1.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За змістом п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Водночас згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
За визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як встановлено п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до ст. 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, господарські операції, які зумовлюють наслідки у вигляді виникнення у покупця податкових вигод (витрат та податкового кредиту), мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які зазвичай супроводжують операції певного виду й відображають реальність таких операцій, повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Надання податковому органу документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Відповідно до усталеної судової практики при розгляді справ цієї категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема, провести всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту, а покупця - права на його формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Згідно декларації з податку на додану вартість за жовтень 2025 (від 19.11.2025 вх. №9361873219), з урахуванням уточнюючих розрахунків позивачем задекларовано: 
- у сумі 35016641 грн. - рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації)» та рядок 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1)»; 
- у сумі 16972784 грн. - рядок 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 Д3) та рядок 20.2.1; 
- у сумі 18043857 грн. - рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).
Додаток 2 Декларації з ПДВ у графі 9 «сума задекларована до бюджетного відшкодування у декларації за поточний звітний (податковий) період, фактично сплачена отримувачем товарів / послуг у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів / послуг або до Державного бюджету України (з графи 6) (рядок 20.2 декларації)» не містить сум ПДВ по контрагентам ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ». 
Відповідач стверджує, що позивачем не задекларовано у додатку 2 Декларації ПДВ у графі 10 «сума, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації)» суми ПДВ по контрагентам ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ». 
На думку відповідача, відсутність вище зазначених контрагентів у складі суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказує на те, що задекларовані суми ПДВ по взаємовідносинам із контрагентами ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» приймали участь у формуванні бюджетного відшкодуванні ПДВ шляхом зменшення податкових зобов`язань позивача.
З метою вирішення питання правомірності формування в акті перевірки відповідних висновків, суд досліджує господарські правовідносини ТОВ «РУДОМАЙН» із зазначеними в акті перевірки контрагентами.
Судом встановлено, що взаємовідносини між ТОВ «РУДОМАЙН» з ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» відбувались на підставі договору підряду на виконання робіт від 28.07.2025 №17А, відповідно до умов якого Замовник (ТОВ «РУДОМАЙН») доручає, а Підрядник ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» зобов`язується відповідно до умов даного Договору виконати роботи на території ТОВ «РУДОМАЙН» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 2, а саме: ремонт покрівля та стін Будівлі для ТО і ремонту (Е1). 
Додаток №1 Договірна ціна до даного договору визначає ціну та види робіт, які Підрядник буде виконувати. 
Виконання робіт по Договору від 28.07.2025 №17А підтверджується Актом виконаних робіт №1 від 27.08.2025 за серпень 2025 року. 
Зміна майнового стану позивача/рух активів підтверджується платіжними інструкціями: від 04.09.2025 №12591 на загальну суму 25278,00 грн., в тому числі ПДВ 4213,00 грн., від 07.08.2025 №11909 на загальну суму 100000,00 грн., в тому числі ПДВ 16666,67 грн., від 14.08.2025 №12097 на загальну суму 58000,00 грн., в тому числі ПДВ 9666,67 грн., від 21.08.2025 №12276 на загальну суму 25000,00 грн., в тому числі ПДВ 4166,67 грн., від 11.09.2025 №12830 на загальну суму 108000,00 грн., в тому числі ПДВ 18000,00 грн., від 19.09.2025 №13101 на загальну суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн., від 25.09.2025 №131947 на загальну суму 40278,00 грн., в тому числі ПДВ 6713,00 грн. 
Взаємовідносини між ТОВ «РУДОМАЙН» з ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» відбувались на підставі договору підряду на виконання робіт від 13.08.2025 №18А, відповідно до умов якого Замовник (ТОВ «РУДОМАЙН») доручає, а Підрядник ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» зобов`язується відповідно до умов даного Договору виконати роботи на території ТОВ «РУДОМАЙН» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 2, а саме: Будівельні роботи. 
Додаток до договору підряду від 13.08.2025 №18А Договірна ціна №1 визначає ціну та види робіт, які Підрядник буде виконувати за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 2 – Монтаж металевого навісу, а Додаток до Договору підряду від 13.08.2025 №18А Договірна ціна №4 визначає ціну та види робіт, які Підрядник буде виконувати за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 2 – Ремонт покрівлі та стін Будівлі для ТО і ремонту (Е1). 
Виконання робіт по Договору від 13.08.2025 №18А підтверджується: 
- актом виконаних робіт №1 від 02.09.2025 за вересень 2025 року – монтаж металевого профілю;
- актом №01-2 від 15.08.2025 на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядній організації;
- актом №03-2 від 02.09.2025 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядній організації;
- рахунком на оплату від 16.09.2025 №14;
- актом виконаних робіт №3 від 23.10.2025 за жовтень 2025 року – розкриття та прочищення тріщин рулонних покрівельних матеріалів; відбиття дефектного шару бетону з поверхні бетонної покрівлі вручну в зоні тріщин; знепилювання бетонних поверхонь; збивання тріщин бітумом вручну в покрівельних покриттях; розбирання покриттів покрівля з рулонних матеріалів; відбиття дефектного шару бетону з поверхні бетонної покрівлі вручну, приготування розчинів цементних; улаштування цементної стяжки; ремонт примикань до парапетів з рулонних покрівельних матеріалів; нанесення праймера бітумного; улаштування покрівель рулонних з матеріалів, що наплавдяються, тощо;
- актом №01-3 від 29.08.2025 на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядній організації;
- актом №03-3 від 06.10.2025 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядній організації, - рахунком на оплату від 09.10.2025 №25. 
Зміна майнового стану позивача/рух активів по договору від 13.08.2025 №18А підтверджуються платіжними інструкціями: від 25.09.2025 №13193 на загальну суму 52010,00 грн., в тому числі ПДВ 8668,33 грн., від 02.10.2025 №13427 на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн., від 16.10.2025 №13788 на загальну суму 70000,00 грн., в тому числі ПДВ 11666,67 грн., від 23.10.2025 №13990 на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн., від 30.10.2025 №14193 на загальну суму 176813,34 грн., в тому числі ПДВ 29468,89 грн., від 23.10.2025 №13991 на загальну суму 157435,20 грн., в тому числі ПДВ 26239,20 грн. 
Бухгалтерський облік підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 за період серпень 2025 року – жовтень 2025 року. 
Податковий облік підтверджується податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 27.08.2025 №17, від 07.08.2025 №1, від 14.08.2025 №33, від 21.08.2025 №5, від 02.09.2025 №1, від 23.10.2025 №9, від 30.10.2025 №11, що також підтверджено актом перевірки.
Реальність виконаних робіт також підтверджує перебування працівників ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» на території ТОВ «РУДОМАЙН», в тому числі видані перепустки, реєстри виданих перепустків, журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони. 
Потреба у виконання ремонтних робіт за адресою м. Кривий Ріг. вул. Демиденка, 2 Будівлі для ТО і ремонту (Е1) підтверджують: 
- акт №3 від 12.02.2025 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації, який складено Комісією Саксаганської районної у місті ради, в якому зафіксовано, що внаслідок ракетної атаки країни агресора – російської федерації, 11.02.2025 було пошкоджено, в тому числі, Будівля для ТО і ремонту (Е1), яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Демиденка, 2, характеристика покрівля якої – ребристі залізобетонні плити, м`яка бітумна крівля, характеристика стін – залізобетонні блоки, перекриття – бетон; 
- акт №42 від 11.07.2025 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації, який складено Комісією Саксаганської районної у місті ради, в якому зафіксовано, що внаслідок ракетної атаки країни агресора – російської федерації, 04.07.2025 було пошкоджено, в тому числі, Будівля для ТО і ремонту (Е1), яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Демиденка, 2, характеристика покрівля якої – ребристі залізобетонні плити, м`яка бітумна крівля, характеристика стін – залізобетонні блоки, перекриття – бетон.
Відповідно до умов договору поставки від 02.01.2020 №02/01-20 постачальник (ТОВ «ІНФОТЕЛ») зобов`язується на умовах, які вказані у цьому Договорі, поставляти з передачею у власність покупцю, за окремими замовленнями (заявками) останнього, Товар, а Покупець (ТОВ «РУДОМАЙН») зобов`язується приймати замовлений ним Товар та своєчасно оплачувати його вартість Постачальнику згідно умов цього Договору. 
Найменування, асортимент та ціна Товару погоджуються Сторонами шляхом підписання відповідних накладних. 
Поставка Товару здійснюється транспортом Покупця, або іншим перевізником за рахунок Покупця. За взаємним погодженням між Сторонами поставка Товару може бути здійснена на інших умовах. 
Відповідно до Специфікацій від 04.02.2025 №30, від 02.04.2025 №32, від 02.04.2025 №33, від 02.04.2025 №34, від 05.05.2025 №35, від 28.05.2025 №37, від 01.09.2025 №38, від 01.09.2025 №39, від 08.07.2025 №40, від 03.09.2025 №43, від 05.09.2025 №44, від 12.09.2025 №45, від 15.09.2025 №46, від 16.10.2025 №47, від 31.10.2025 №48, ТОВ «ІНФОТЕЛ» поставило ТОВ «РУДОМАЙН» товарно-матеріальні цінності, в тому числі: костюми робочі, взуття робоче захисне, жилети сигнальні, автомобільні аптечки, куртки теплі, брюки теплі, електроди, степлер металевий, скоби гартовані, скло до маски, завіси точечні, саморізи, 
Поставка підтверджується видатковими накладними: від 04.02.2025 №549, від 04.02.2025 №551, від 27.02.2025 №907, від 04.07.2025 №3355, від 04.07.2025 №3354, від 08.07.2025 №3414, від 08.07.2025 №3415, від 11.07.2025 №3492, від 03.09.2025 №4196, від 05.09.2025 №4250, від 12.09.2025 №4344, від 15.09.2025 №4376, від 10.10.2025 №4758, від 16.10.2025 №4854, від 16.10.2025 №4855, від 31.10.2025 №5223. Рахунки: 03.02.2025 №443, 04.02.2025 №565, від 27.02.2025 №943, від 03.07.2025 №3282, від 03.07.2025 №3277, від 03.07.2025 №3278, від 03.07.2025 №3281, від 11.07.2025 №3563, від 02.09.2025 №4141, від 01.09.2025 №4182, від 10.09.2025 №4184, від 11.09.2025 №4354, від 10.10.2025 №4544, від 10.10.2025 №4584, від 31.10.2025 №4597. 
Зміна майнового стану позивача/рух активів по договору поставки від 02.01.2020 №02/01-20 підтверджуються платіжними інструкціями: від 26.02.2025 №7114 на загальну суму 3578,88 грн., в тому числі ПДВ 596,48 грн., від 13.03.2025 №7539 на загальну суму 2055,66 грн., в тому числі ПДВ 342,61 грн., від 24.07.20258 №11512 на загальну суму 28976,64 грн., в тому числі ПДВ 4829,44 грн., від 30.07.2025 №11724 на загальну суму 27900,60 грн., в тому числі ПДВ 4650,10 грн., від 30.07.2025 №11723 на загальну суму 3188,6 грн., в тому числі ПДВ 531,44 грн., від 14.08.2025 №12142 на загальну суму 34151,04 грн., в тому числі ПДВ 5691,84 грн., від 22.08.2025 №12366 на загальну суму 36669,36 грн., в тому числі ПДВ 6111,56 грн., від 11.09.2025 №12852 на загальну суму 39325,44 грн., в тому числі ПДВ 6554,24 грн., від 19.09.2025 №13077 на загальну суму 15523,20 грн., в тому числі ПДВ 2587,20 грн., від 25.09.2025 №13269 на загальну суму 6370,20 грн., в тому числі ПДВ 1061,70 грн., від 02.10.2025 №13452 на загальну суму 53813,76 грн., в тому числі ПДВ 8968,96 грн. 
Бухгалтерський облік підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 за період травень 2025 року – жовтень 2025 року. 
Податковий облік підтверджується податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 04.02.2025 №41, від 04.02.2025 №43, від 27.02.2025 №385, від 04.07.2025 №88, від 04.07.2025 №89, від 08.07.2025 №140, від 08.07.2025 №141, від 11.07.2025 №217, від 03.09.2025 №38, від 05.09.2025 №82, від 12.09.2025 №168, від 15.09.2025 №198, від 10.10.2025 №163, від 16.10.2025 №251, від 16.10.2025 №252, від 31.10.2025 №592, що також підтверджено актом перевірки.
У подальшому всі придбані товарно-матеріальні цінності були оприбутковані та використані у власній господарській діяльності позивача, на підтвердження чого надано: 
- прибуткові ордери: від 04.02.2025 №305, від 04.02.2025 №1587, від 04.02.2025 №337, від 27.02.2025 №1084, від 04.07.2025 №1668, від 08.07.2025 №1624, від 08.07.2025 №1670, від 11.07.2025 №1669, від 03.09.2025 №2091, від 05.09.2025 №2138, від 12.09.2025 №2209, від 15.09.2025 №2218, від 10.10.2025 №2441, від 16.10.2025 №2482, від 31.10.2025 №2665;
- використання: 
1. аптечки автомобільні – накладні-вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів:, від 07.03.2025 №Р0000007430, від 15.04.2025 №Р0000011963, від 09.10.2025 №Р0000036003, від 09.10.2025 №Р0000036007, від 14.10.2025 №Р0000036568, від 16.10.2025 №Р0000036912, від 27.10.2025 №Р0000038259, від 24.10.2025 №Р0000037845, від 05.11.2025 №Р0000039224; 
2. спецодяг – відомості видачі спецодягу ГТЦ за період лютий-грудень 2025; відомості видачі спецодягу за період лютий-листопад різним структурним підрозділам, в тому числі: охорона, ДЗФ, ДВГП, медична служба, АУП, службі головного механіка, ДВГР, ВТК, ДВГП, СзГД, рем.буд. дільниця, служба головного енергетика, ДЗФ, виробничій відділ, госп. служба; використання скоб, степлера, електродів, завіси, саморізи, тощо (відновлення власними силами внаслідок бойових дій) – акт від 31.08.2025 №25 списання ТМЦ, Акт від 31.08.2025 №23 списання ТМЦ, локальний кошторис з розрахунком договірної ціни №48, Акт №48 приймання робіт, виконаних госп.способом за серпень 2025 року від 31.08.2025.
Відповідно до умов договору поставки від 29.04.2025 №290425 постачальник (ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК» (вид діяльності 46.34 – оптова торгівля напоями)) зобов`язується поставити, а покупець (ТОВ «РУДОМАЙН») зобов`язується в порядку, на умовах та в строки, передбачені цим Договором, прийняти та своєчасно, в повному обсязі, оплатити Товар. 
Найменування Товару, кількість, асортимент та ціна Товару, що діють у Постачальника на дату відвантаження, вказуються в Специфікаціях та Товар, які є невід`ємними частинами цього Договору. 
Ціна на Товар включає в себе його вартість, вартість три та пакування, витрати Постачальника по завантаженню на транспортний засіб та транспортування до місця призначення. 
Ціна на товар встановлюється в національній валюті України – гривні. 
Відповідно до Специфікації від 02.06.2025 №2 ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК» поставило ТОВ «РУДОМАЙН» товарно-матеріальні цінності, в тому числі: вода сильногазована ТМ «Петриківська». 
Поставка підтверджується видатковими накладними: від 13.05.2025 №174, від 03.07.2025 №350, від 15.07.2025 №403, від 15.07.2025 №402, від 03.07.2025 №351, від 29.07.2025 №488, від 29.07.2025 №489. 
Рахунки: від 02.07.2025 №35705, від 15.07.2025 №38065, від 15.07.2025 №38068. 
Переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: від 13.05.2025 №Р174, від 03.07.2025 №Р350, від 15.07.2025 №Р403, від 15.07.2025 №Р402, від 03.07.2025 №Р351, від 29.07.2025 №488, від 29.07.2025 №489. 
Зміна майнового стану позивача/рух активів по договору поставки від 29.04.2025 №290425 підтверджується платіжними інструкціями: від 22.05.2025 №9580 на загальну суму 29792,00 грн., в тому числі ПДВ 4965,33 грн., від 04.06.2025 №9861 на загальну суму 70000,00 грн., в тому числі ПДВ 11666,67 грн., від 17.07.2025 №11282 на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн., від 25.07.2025 №7876 на загальну суму 39521,76 грн., в тому числі ПДВ 6586,96 грн., від 30.07.2025 №11698 на загальну суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн., від 07.08.2025 №11977 на загальну суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн., від 14.08.2025 №12172 на загальну суму 11767,04, в тому числі ПДВ 1961,17 грн., від 14.08.2025 №12171 на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн., від 22.08.2025 №12376 на загальну суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн., від 29.08.2025 №12523 на загальну суму 31767,04 грн., в тому числі ПДВ 5294,51 грн.
Бухгалтерський облік підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 за період травень 2025 року – жовтень 2025 року. 
Податковий облік підтверджується податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13.05.2025 №12, від 03.07.2025 №4, від 03.07.2025 №5, від 15.07.2025 №66, від 15.07.2025 №67, від 29.07.2025 №152, від 29.07.2025 №153, що також підтверджено актом перевірки. 
У подальшому всі придбані товарно-матеріальні цінності були оприбутковані та використані у власній господарській діяльності, на підтвердження чого надані: 
- прибуткові ордери: від 13.05.2025 №1120, від 03.07.2025 №1536, від 03.07.2025 №1543, від 15.07.2025 №1635, від 15.07.2025 №1644, від 29.07.2025 №1781, від 29.07.2025 №1769; 
- використання: відомості на видачу води травень 2025 різним підрозділам, в том числі: служба головного енергетика, охорона, АУП, виробничий відділ, СзГД, АБК 1, АБК 2, медпункт ш. Гігант, дільниця збагачення, служба головного механіка, ВТК, рем.буд дільниця, ДВГП Саксагань, ДВГР, логісти, ЖДЦ; відомості на видачу води червень 2025 різним підрозділам, в тому числі: АУп, СзГД, ДВГР, медики, логісти, ДВГР Саксагань, ЖДЦ, медики, медпункт ш. Гігант, виробничий відділ, служба головного механіка, ВТК, рем буд.дільниця, дільниця збагачення, охорона, охорона №1, служба головного енергетика (АПК-1), служба головного енергетика (фабрика), служба головного енергетика (дільниця ТВВ); відомості на видачу води за липень 2025 різним підрозділам, в тому числі: відомості ГТЦ №1, №2, відомість №3, №4 охорона, служба головного енергетика (АПК-1),служба головного енергетика (фабрика), служба головного енергетика (дільниця ТВВ), ДВГР, ДВГП Саксагань, дільниця охорони №1, додаткова відомість №1 охорона, ВТК, рем. буд дільниця, логісти, АУП, дільниця збагачення, ЖДЦ, СзГД, медпункт ш. Гігант, медики АБК 1, медики АБК 2, служба головного механіка, виробничий відділ; відомості на видачу води за серпень 2025 різним підрозділам, в тому числі: відомості ГТЦ №1, №2, відомість №3, №4 охорона, АУП, ДВГП Саксагань, ЖДЦ, логісти, ДВГР, дільниця збагачення, служба головного механіка, ВТК, дільниця охорони №1, виробничий відділ, медики АБК 1, медики АБК 2, медпункт ш. Гігант, СзГД, рем. буд. дільниця, додаткова відомість №1 охорона, служба головного енергетика (АПК-1), служба головного енергетика (фабрика), служба головного енергетика (дільниця ТВВ).
Судом досліджені господарські операції позивача з ТОВ «ІНФОТЕЛ», ТОВ «ПОЛТАВА ДРІНК», ТОВ «ЦЕНТРБУД ІНВЕСТ» та встановлено, що з наданих до суду документів можливо встановити фактичний рух товару, складені документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 №996-XIV.
Верховний Суд у постанові від 17.02.2020 у справі №826/2926/14 виснував, що контролюючий орган на виконання вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинен довести та надати належні докази, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договору.
Суд критично ставиться до твердження відповідача про неможливість здійснення господарської діяльності з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів, оскільки жодного належного доказу, які б свідчили, що наявні у контрагента трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов досліджених договорів в матеріалах справи відсутні.
Стверджуючи про відсутність достатніх трудових ресурсів, відповідач у відзиві зазначає, що згідно з даними податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску ТОВ «ЦЕНТБУД ІНВЕСТ» задекларовано: за серпень 2025 кількість застрахованих осіб - 6 осіб, нараховано та виплачено доходу з ознакою 157 - 2 особам, за вересень 2025 - 10 осіб, дохід з ознакою 157 - 12 особам, за жовтень 2025 - 10 осіб, дохід з ознакою 157 - 16 особам.
Стосовно тверджень відповідача про виписання більшої кількості перепусток аніж працюючих осіб, суд оцінює критично, оскільки відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі №160/2600/19, від 17.11.2022 у справі № 400/2136/19, від 10.11.2022 у справі №240/11652/21.
Правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими Позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами. При цьому, лише наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі №826/25118/15, від 12.07.2023 у справі №380/26122/21.
Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 28.12.2023 року у справі №420/4803/19.
Суд наголошує, що висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податків товару мають підтверджуватися належними та допустимими доказами і не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2018 у справі №0870/9721/12.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Вказаної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 19.03.2021, у справі №460/143/19.
Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону.
Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №805/5017/15-а.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки, фактично будь - які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні вимог процесуального Закону. Крім цього, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган, враховуючи документальне підтвердження реальності господарських операцій первинними документами.
Подібна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №820/1124/17 (адміністративне провадження №К/9901/35909/18), в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №803/1712/13-а (провадження №К/9901/27172/18), від 27.06.2025 у справі №П/811/2394/17.
Суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами. Виконання позивачем та його контрагентами зобов`язань за договорами підтверджується зібраними по справі доказами.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Вказана вище позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.01.2021 у справі №820/1124/17.
Крім того, суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.03.2018 (провадження №К/9901/4030/17).
Таким чином, податкове законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними податкового законодавства.
Вказана вище позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.02.2021 у справі №640/3515/19.
Не надано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.01.2025 у справі №160/29374/23.
Також контролюючим органом не проведено контрольних заходів щодо контрагентів постачальників позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №810/1052/15.
Відтак, відповідачем не доведено, а судом не встановлено порушень позивачем норм податкового законодавства. Відповідачем не надано доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його контрагента, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект, тощо.
Позиція відповідача у відзиві на позовну заяву ґрунтується на ненаданні до перевірки документів, які були подані до позовної заяви, і які не досліджувались податковим органом, що призвело до хибних висновків про наявність податкових правопорушень.
Суд не приймає доводи відповідача про ненадання до перевірки певних документів, оскільки доказів на витребовування таких документів до матеріалів справи не надано. Також матеріали справи не містять акту про ненадання позивачем документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми В1 від 28.01.2026 №72/32-00-50-02, яке є предметом спору по даній справі, позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 307777,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 153888,50 грн., тобто штрафні (фінансові) санкції застосовані в розмірі 50% від суми зменшеного бюджетного відшкодування. 
Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення В1 від 28.01.2026 №72/32-00-50-02, прийнятого на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892 ТОВ «РУДОМАЙН» визначає, що штрафні (фінансові) санкції застосовані у розмірі 50% згідно п. 123.3 ст. 123 ПК України, однак відсутнє будь яке посилання на підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50%.
Відповідач у відзиві вказує, що як зазначено у розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення – рішення протягом 1095 днів до позивача застосовано податкове повідомлення – рішення від 07.09.2023 № 000/850/32-00-07-06-08.
Пункт 123.3 ст. 123 ПК України наголошує, що діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. 
Водночас позивач заперечує існування податкового повідомлення-рішення від 07.09.2023 №000/850/32-00-07-06-08, а відповідачем не надано відповідного податкового повідомлення-рішення в обґрунтування правомірності застосування штрафної санкції за п. 123.3 ст. 123 ПК України.
З огляду на викладене, відповідачем не виконано обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення.
Стосовно доводів позивача щодо відсутності повноважень підписанта відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що відзив підписаний Марко Владиславою Олександрівною.
До відзиву суду надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого Марко Владислава Олександрівна має право діяти у судах без окремого доручення керівника податкового органу (самопредставництво).
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, суду надані належні докази повноважень Марко Владислави Олександрівни на підписання та подання відзиву на позовну заяву.
Враховуючи викладене, судом не підтверджені висновки акту перевірки від 29.12.2025 №1001/32-00-50-02/37064892, яким встановлено порушення, зокрема, п. 200.1, п. 200.4 ст. ПК України, в результаті чого встановлено завищення заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 308777 грн, з огляду на що прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення від 28.01.2026 №72/32-00-50-02 підлягає скасуванню, як протиправне.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 5539,98 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №11025 від 21.04.2026.
З огляду не те, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 5539,98 грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» (просп. Поштовий, буд. 1, офіс 430, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000, код ЄДРПОУ 37064892) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (просп. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031, код ЄДРПОУ 43968079) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.01.2026 №72/32-00-50-02 форми В1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 5539 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 98 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський