ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року м. Львів	справа № 380/7042/26	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач/ ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом від 20 березня 2026 року № 91, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати відстрочку ОСОБА_1 від призову за мобілізацією на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; 
- стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що здійснює постійний догляд за своїм дідом – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду за станом здоров`я відповідно до висновку ЛКК від 21 жовтня 2022 року № 1312. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи, зайняті постійним доглядом за нею. Такі чоловіки у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою. Батько позивача, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; інших родичів, які б могли здійснювати догляд за його дідом, немає. Оскільки позивач здійснює постійний догляд за своїм дідом і не має бажання бути призваним на військову службу, відповідно він не підлягає призову та має право на відстрочку в порядку та спосіб, передбачені законодавством.
У зв`язку з цим, 18 березня 2026 року позивач звернувся до відповідача через Центр надання адміністративних послуг м. Львова Львівської міської ради із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, долучивши до заяви усі необхідні документи. Однак, рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформленим протоколом від 20 березня 2026 року № 91, позивачу відмовлено у наданні відстрочки з тієї підстави, що відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати (крім випадків, коли такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом, відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).
Позивач не погоджується із такою відмовою відповідача, вважає її протиправною, оскільки під час звернення 18 березня 2026 року за отриманням відстрочки він надав відповідачу повну інформацію про інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення із зазначенням причин, через які вони не можуть здійснювати догляд за дідом позивача – ОСОБА_2 . Також до заяви про надання відстрочки позивач додав передбачені Додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі – Порядок № 560), документи, які підтверджують його право на відстрочку відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема: довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 728130 від 07 жовтня 2022 року за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України, яка підтверджує наявність у діда позивача І групи інвалідності та його потребу у постійному сторонньому догляді; підтвердження родинних зв`язків другого ступеня споріднення; документи про компенсацію на догляд; пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 02 листопада 2022 року; висновок ЛКК від 21 жовтня 2022 року № 1312 та інші необхідні документи. Отже, позивач належно підтвердив своє право на отримання відстрочки з підстави, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Позивач уважає, що в розглядуваній ситуації належним способом захисту його порушеного права буде зобов`язання відповідача надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки інші варіанти поведінки за встановлених обставин у відповідача відсутні.
Зважаючи на наведене, з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.
Відповідач, належно повідомлений про відкриття спрощеного позовного провадження у цій справі та про своє право на подання відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 20 квітня 2026 року, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. 
Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на вказане, враховуючи неподання належно повідомленим відповідачем відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, у встановлений судом строк, суд вирішує цю справу за наявними матеріалами.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою суду від 15 квітня 2026 року заяву представника позивача від 14 квітня 2026 року про забезпечення позову у справі № 380/7042/26 повернуто заявнику без розгляду. 
Ухвалою судді від 20 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер в реєстрі «Оберіг» 211220219340446100014, є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується військово-обліковим документом, сформованим у застосунку «Резерв+». 
Позивач має діда - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 728130 від 07 жовтня 2022 року та згідно з цією довідкою потребує стороннього догляду та допомоги.
Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30 квітня 2026 року № 786 ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та йому відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року № 1192, призначено виплату допомоги на догляд за особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в сумі 2920,00 грн.
18 березня 2026 року позивач через Центр надання адміністративних послуг м. Львова Львівської міської ради звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До заяви позивач додав такі документи (належно засвідчені копії):
- висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 від 21 жовтня 2022 року № 1312;
- довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 728130 від 07 жовтня 2022 року ( ОСОБА_2 );
- пенсійне посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 02 листопада 2022 року;
- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 61819 від 24 липня 2024 року ( ОСОБА_4 );
- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 20572 від 19 травня 2022 року ( ОСОБА_4 );
- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10617 від 23 квітня 2019 року ( ОСОБА_4 );
- заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про неможливість здійснення догляду за ОСОБА_2 ;
- заяву ОСОБА_2 про те, що він бажає, щоб догляд за ним, як і раніше, здійснював його внук – ОСОБА_1 ;
- паспорт громадянина України ОСОБА_1 ;
- військово-обліковий документ ОСОБА_1 , сформований у застосунку «Резерв+»;
- витяг з Реєстру територіальної громади № 2026/003982887 від 12 березня 2026 року ( ОСОБА_1 );
- витяг з Реєстру територіальної громади № 2026/003982991 від 12 березня 2026 року ( ОСОБА_2 );
- паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_7 ;
- паспорт громадянина України та картку фізичної особи - платника податків ОСОБА_7 ;
- свідоцтво про народження ОСОБА_3 ;
- свідоцтво про народження ОСОБА_1 ;
- свідоцтво про народження ОСОБА_7 ; 
- свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ;
- свідоцтво про смерть ОСОБА_8 .
Згідно з витягом з протоколу від 20 березня 2026 року № 91 засідання комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з такої підстави: «Відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі), у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи».
Позивач, уважаючи таке рішення відповідача протиправним, звернувся з цим позовом до суду.
Предметом розгляду в цій справі є оцінка правомірності рішення відповідача від 20 березня 2026 року № 91 про відмову позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі статтею 2 Закону № 389 правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1). Надалі указами Президента України, які Верховна Рада України затверджувала відповідними законами, строк дії воєнного стану в Україні продовжено та такий правовий режим діє й на сьогодні.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено та проведено загальну мобілізацію в Україні упродовж 90 діб. Надалі строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з указами Президента України, які щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює та визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 23 Закону № 3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Відповідно до частини восьмої статті 23 Закону № 3543 перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Процедуру надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення визначає Порядок № 560, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з положеннями пунктів 56 - 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За змістом приписів пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного:
прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);
дату народження;
адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);
адресу електронної пошти;
контактний номер телефону.
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву відповідно до Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2025 р. № 1364.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (Центральним управлінням або регіональним органом СБУ чи відповідним підрозділом розвідувального органу) не пізніше ніж протягом одного робочого дня з дня її отримання.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі).
Відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї другого ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку, про відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд. Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї третього ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку, про відсутність членів сім`ї першого і другого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну. 
За змістом положень пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
У разі позитивного рішення комісії відомості щодо надання відстрочки (строк відстрочки та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку) протягом одного дня з дати прийняття такого рішення вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображаються в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, а не пізніше двох днів з дати прийняття такого рішення заявникові повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, та видається роздрукований (оновлений) військово-обліковий документ, сформований відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, або довідка за формою згідно з додатком 6 (для військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів).
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки заявникові (у тому числі військовозобов`язаному СБУ або розвідувальних органів) не пізніше ніж на наступний робочий день з дати прийняття такого рішення повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, за формою згідно з додатком 7.
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, поданої через центр надання адміністративних послуг, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє відповідному центру надання адміністративних послуг та надсилає заявникові повідомлення про відмову у наданні відстрочки (додаток 7) на зазначену у заяві адресу електронної пошти.
За результатом розгляду заяви про надання відстрочки військовозобов`язаного СБУ або розвідувального органу довідка (додаток 6) або повідомлення про відмову (додаток 7) надсилається у спосіб, зазначений у заяві про надання відстрочки, засобами електронного або поштового зв`язку.
Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку. 
Додатком 5 до Порядку № 560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Так, документами, що підтверджують право на відстрочку згідно з пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543, зокрема, є: 
- для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для особи, за якою здійснюється догляд, - один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Аналіз наведених норм права вказує, що згідно з пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543 правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації користуються, зокрема військовозобов`язані, які є членами сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I чи ІІ групи, зайняті постійним доглядом за такою особою. До членів сім`ї другого ступеня споріднення відповідно до норм Порядку № 560 належать рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки особи з інвалідністю I чи ІІ групи.
Водночас право на відстрочку з цієї підстави має лише один з військовозобов`язаних членів сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I чи ІІ групи, однак за умови, що відсутні члени сім`ї першого ступеня споріднення, до яких відповідно до норм Порядку № 560 належать батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені, або якщо вони самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Суд встановив, що позивач має діда - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 728130 від 07 жовтня 2022 року.
Згідно з цією довідкою дідо позивача - ОСОБА_2 потребує стороннього догляду та допомоги.
Позивачу призначено виплату допомоги на догляд за особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу - ОСОБА_2 щомісячно в сумі 2920,00 грн, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30 квітня 2026 року № 786.
На цій підставі позивач звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами за отриманням відстрочки від призову на військову службу від призову під час мобілізації, однак отримав відмову (витяг з протоколу засідання комісії № 91 від 20 березня 2026 року), яка мотивована тим, що «Відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі), у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи».
Оцінюючи правомірність такої відмови відповідача, суд ураховує таке.
Насамперед суд відзначає, що наведена відповідачем у спірному рішенні причина для відмови у формулюванні «відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі)» не передбачена пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543, а фактично взята з тексту норми пункту 13 частини першої статті 23 цього Закону, яка, своєю чергою, визначає інші підстави для надання відстрочки та не може бути застосована до ситуації з позивачем з огляду на обрану ним підставу для отримання відстрочки та сформований пакет документів, що її підтверджують.
Суд наголошує, що норма пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543 (правова підстава для відстрочки, визначена позивачем) передбачає (як умову реалізації цієї норми) відсутність членів сім`ї лише першого ступеня споріднення або ж якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду, а не «відсутність членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі)», як зазначив відповідач у своєму рішенні.
Тобто фактично відповідач, відмовляючи позивачу у наданні відстрочки з підстави, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543, застосував причини для відмови, передбачені пунктом 13 частини першої статті 23 цього Закону, що є неприпустимим.
Суд відзначає, що згідно з нормою пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543 військовозобов`язаному, який є членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I чи ІІ групи, не потрібно доводити відсутність інших членів сім`ї другого ступеня споріднення такої особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати, оскільки право на передбачену цією нормою відстрочку (за умови юридичної та фактичної відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення) отримує лише один з членів сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I чи ІІ групи. 
У розглядуваній ситуації позивач разом із заявою про отримання відстрочки надав відповідачу заяву свого діда - ОСОБА_2 про те, що він бажає, щоб догляд за ним, як і раніше, здійснював його внук – ОСОБА_1 . Також позивач надав відповідачу заяви ОСОБА_5 (внучка ОСОБА_2 ) та ОСОБА_6 (внучка ОСОБА_2 ) про неможливість здійснення ними догляду за ОСОБА_2 . Тобто, своє право на отримання відстрочки у розглядуваній ситуації реалізував саме позивач як внук (член сім`ї другого ступеня споріднення) свого діда - ОСОБА_2 . 
З наведеного висновується, що, розглянувши заяву позивача про надання відстрочки з підстави, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543, та навівши, водночас, причини для відмови, які цією нормою не передбачені, відповідач діяв протиправно, оскільки у такому разі відповідач фактично вимагав від позивача надання документів, що відрізняються від тих, які були надані ним у зв`язку з обраною ним підставою для відстрочки, та відповідно до норми, яка передбачає необхідний перелік документів згідно з такою підставою. 
У аспекті викладеного суд також відзначає, що разом із заявою про надання відстрочки від 18 березня 2026 року позивач надав відповідачу вичерпні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення ОСОБА_2 , а саме:
- свідоцтво про смерть дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (член сім`ї першого ступеня споріднення);
- свідоцтво про смерть сина ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (член сім`ї першого ступеня споріднення);
- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 61819 від 24 липня 2024 року, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 20572 від 19 травня 2022 року, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10617 від 23 квітня 2019 року ОСОБА_4 (дочки ОСОБА_2 ); заяву ОСОБА_4 про неможливість здійснення догляду за ОСОБА_2 (член сім`ї першого ступеня споріднення);
- заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (внучок ОСОБА_2 ) про неможливість здійснення догляду за ОСОБА_2 (члени сім`ї другого ступеня споріднення);
- паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_7 (внучки ОСОБА_2 ) (член сім`ї другого ступеня споріднення). 
Однак, як свідчить зміст спірного рішення, належної оцінки таким документам відповідач не надав.
Тож, дослідженими вище доказами спростовуються доводи відповідача, викладені ним у спірному рішенні, щодо відсутності відомостей про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення діда позивача - ОСОБА_3 .
Суд також відзначає, що за змістом абзацу четвертого пункту 58-1 Порядку № 560 орган ТЦК та СП під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації (зокрема з підстави, визначеної пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543) перевіряє, серед іншого, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, зокрема у спосіб інформаційного обміну.
Однак доказів проведення такої перевірки з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, зокрема у спосіб інформаційного обміну, відповідач суду не надав. 
За змістом абзаців першого, другого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення, яке оскаржується позивачем у цій справі, відповідач як суб`єкт владних повноважень суду не надав.
Також не подав відповідач і відзиву на позовну заяву, не пояснив обставин, що стосуються ухвалення ним спірного рішення від 20 березня 2026 року № 91, не висловив жодних заперечень щодо заявлених позивачем до нього позовних вимог.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що оскаржуване рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене витягом з протоколу засідання № 91 від 20 березня 2026 року, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» належить визнати протиправним та скасувати, а відповідну позовну вимогу - задовольнити.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом, без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Суд ураховує, що в межах розглядуваної справи відповідач не навів будь-яких фактичних та правових підстав, які б виключали право позивача на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543 згідно з поданою ним заявою від 18 березня 2026 року. 
Тобто інших варіантів поведінки (дискреції), окрім як надати позивачу відстрочку з указаної вище підстави у відповідача немає. 
Тому з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся з цим позовом до суду, належить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно з поданою ним заявою від 18 березня 2026 року, а відповідну позовну вимогу - також задовольнити повністю.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. 
Згідно із частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).
Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1064,96 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 1064,96 грн сплаченого судового збору.
Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене витягом з протоколу засідання № 91 від 20 березня 2026 року, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно з поданою ним заявою від 18 березня 2026 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1064,96 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повний текст рішення складено 03 червня 2026 року. 

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна