РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/963/26 
06 травня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 23 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1646786 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 3500 грн. на строк 350 календарних днів, із встановленою стандартною процентною ставкою 1,50% від суми кредиту за кожний день користування ним.
Вказує, що ТОВ «Селфі Кредит» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 
30.09.2025 ТОВ «Селфі Кредит» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-39/25.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. 
Станом день звернення до суду прострочена заборгованість за кредитом становить 17534 грн. 89 коп., з яких: 3499 грн. 89 коп. - заборгованість за основним боргом по тілу кредиту, 7035 грн. 00коп. - заборгованість за відсотками, 7000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею.
Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 17534 грн. 89 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 
Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що 23 липня 2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1646786 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Відповідно до п.1.2-1.4 договору сума кредиту складає 3500 грн. Строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів.
Згідно п. 1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Відповідно до п.1.8.1 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13125 грн.
Наведене підтверджується договором про надання споживчого кредиту №1646786 від 23.07.2024, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентрної ставки за догвором про споживчий креди, паспортом споживчого кредиту, які підписані ОСОБА_1 електроним підписом, та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови
Підписавши вказані документи, позичальник ствердила ті обставини, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, умовами і тарифами банку. 
Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується листами (повідомленнямм) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за № 20250930-7012, № 20250930-7013 від 30.09.2025, в яких зазначено, що позичальнику на її особисту банківську карту, яку вона вказала при оформленні договору, було перераховано 3500 грн. 00 коп., розрахунком заборгованості за договором за період з 23.07.2024 по 30.09.2025.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
30.09.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до умов якого, Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Згідно з умовами вищезазначеного договору відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 11646786 від 23.07.2024., який був укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників до вказаного Договору факторингу. 
Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 .
У встановлений договором строк відповідач не виконала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, згідно наданого суду розрахунку прострочена заборгованість станом на 30.09.2025 становить 17534 грн. 89 коп., з яких: 3499 грн. 98 коп.. - заборгованість за тілом кредиту, 7035 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 7000 грн. 00 коп. – пеня.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідачем не доведено того, що кредитних коштів вона не отримала, як і того, що зобов`язання за вказаним кредитним договором ним виконане належним чином.
Крім того, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із розрахунку заборговансоті вбачається, що позивачем нараховано пеню за неналежне виконання договору відповідачем за період із 23.07.2025 рл 30.09.2025 у сумі 7000 грн. 00 коп.
Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача пені - 7000 грн., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону.
Таким чином встановлено, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №1646786 від 23.07.2024 належним чином не виконала, у передбачений договором строк суму позики 3499 грн. 89 коп. та нараховані проценти за користування позикою 7035 грн. 00 коп. не повернула, внаслідок чого станом на 30.09.2025 року виникла заборгованість у сумі 10534 грн. 89 коп.
Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідно до ч.1 ст.1048, та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 11040 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок 10534,89 х 100) : 17534,89 = 60,07%, тобто позов задоволено на 60,07 %. 
Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2662 грн. 40 коп. х 60,07 % = 1575,27 грн., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1575 грн. 27 коп. судових витрат зі сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1646786 від 23.07.2024 станом на 30.09.2025 в сумі 10534 (десять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 89 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 1575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 27 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», м. Київ, Іллінська, буд.8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 06 травня 2026 року. 

Суддя	Р. М. Снітчук