ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року
м. Київ
справа № 536/1242/24
провадження № 61-14162св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом -  ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гонтар Валерій Миколайович, на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області, в складі судді Клименко С. М., від 14 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду, в складі колегії суддів: 
Лобова О. А., Дорош А. І., Триголов В. М., від 13 жовтня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі.
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить кожній по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями на АДРЕСА_1 (далі спірний будинок) та земельна ділянка з кадастровим номером 5322486300:03:000:0295 площею 0,25 га (спірна земельна ділянка), успадковані після смерті 
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька сторін ОСОБА_3 . 
3. Посилаючись на те, що сторони не домовилися про порядок користування отриманим у спадщину нерухомим майном, ОСОБА_1 просить суд поділити в натурі спільне майно: спірний будинок та земельну ділянку, згідно ІІІ варіанту поділу, запропонованого експертом, з урахуванням рівності часток співвласників.
4. У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна в натурі.
5. Зустрічний позов мотивований тим, що після отримання спадщини між сторонами вже фактично склався порядок користування земельною ділянкою, а житловим будинком ОСОБА_1 не користувалась. ОСОБА_2 вказує, що сплачувала всі необхідні платежі, з 2008 по 2020 рік постійно проживала в будинку, де зареєстрована дотепер, проводила ремонтні роботи і зберігає в будинку свої особисті речі. 
6. Оскільки ОСОБА_1 не проживає в Україні та не користується своєю часткою у спільному майні, ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 викупити її частку, на що отримала відмову.
7. Посилаючись на викладене, остаточно сформулювавши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила суд здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки згідно з висновком судового експерта Шлапак С. Л. № 10/1-24 за результатами проведеної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складеного 14 листопада 2024 року, за ІV варіантом.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
8. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області 
від 14 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Здійснено поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта: 5385038, загальною площею 64,2 кв. м, житловою площею 35,1 кв. м, та земельної ділянки кадастровий номер 5322486300:03:000:0295, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 за ІІІ варіантом згідно висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 12/25 частини будинку та надвірних будівель і споруд, ринковою вартістю 295 351 грн та виділено в користування такі приміщення:
по житловому будинку літ. «А,а»: коридор 1-1 площею 7,9 кв. м, котельню 
1-6 площею 4,4 кв. м, кухню 1-2 площею 15,6 кв. м, що згідно з додатком № 2 до висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 зафарбовані зеленим кольором;
по надвірним будівлям і спорудам: ганок літ. аг, літню кухню-сарай літ. Б, вбиральню літ. Г, ворота № 1, огорожу № 3, вимощення № 4, хвіртку № 5, що згідно з додатком № 2 до висновку експерта від 14 листопада 
2024 року № 10/1-24 зафарбовані зеленим кольором.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 
1 250 кв. м, що в додатку № 5 до висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 позначена на плані зеленим кольором.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 13/25 частини будинку та надвірних будівель і споруд, ринковою вартістю 320 241 грн та виділено в користування такі приміщення:
по житловому будинку літ. «А,а»: кімнату 1-3 площею 16,2 кв. м, кімнату 
1-4 площею 8,8 кв. м, кімнату 1-5 площею 8,9 кв. м, що згідно з додатком 
№ 2 до висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 зафарбовані синім кольором;
по надвірним будівлям і спорудам: гараж літ. В, льох літ. Д, колодязь к1, огорожу № 2, що згідно з додатком № 2 до висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 зафарбовані синім кольором.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 1 250 кв. м, що в додатку № 5 до висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 позначена на плані синім кольором.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості часток в сумі 11 141,59 грн.
У зв`язку з реальним розподілом, сторонам за власний рахунок вказано провести такі переобладнання:
ОСОБА_2 в кімнаті 1-4 за рахунок часткового демонтажу підвіконної частини існуючого віконного прорізу влаштувати дверний проріз з встановленням подвійного дверного блоку на вході в частину будинку, в кімнаті 1-4 влаштувати віконний проріз з встановленням віконного блоку, влаштувати дверний проріз в перегородці між приміщеннями 1-4 і 1-5, облаштувати вбиральню;
ОСОБА_1 демонтувати дверні блоки в перегородках між приміщеннями 1-2 і 
1-3, 1-2 і 1-5, прорізи закласти цеглою.
Сторони за власний рахунок в виділених їм частинах будинку мають облаштувати системи інженерного забезпечення.
9. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що із запропонованих судовим експертом варіантів поділу майна згідно висновку від 14 листопада 2024 року 
№ 10/1-24 за результатами проведеної судової будівельно-технічної, 
земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи найбільш прийнятним є ІІІ варіант, який найбільш наближений до рівності часток співвласників і є найменш витратним при здійсненні переобладнань та найбільше відповідає принципу балансу інтересів сторін.
10. Оскільки вартість частки житлового будинку та господарських будівель, що виділяється в натурі ОСОБА_2 перевищує вартість належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності, суди дійшли висновку, що різницю у сумі 11 141,59 грн необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11. У касаційній скарзі  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Гонтар В. М., просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12. У листопаді 2025 року  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Гонтар В. М., подала касаційну скаргу на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року.
13. Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 536/1242/24, які у грудні 2025 року надійшли до Верховного Суду. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
14. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 
2013 року у справі № 6-12цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
15. Касаційна скарга мотивована тим, що суд виділив ОСОБА_1 усі необхідні для проживання комунікації, опалення, місце для приготування та вживання їжі, у той час як ОСОБА_2 має докласти значних зусиль для облаштування свого помешкання. 
16. Вказує, що за ІІІ варіантом поділу на ОСОБА_2 покладено обов`язок здійснити більший обсяг робіт по переобладнанню спірного будинку, зокрема тих, що передбачають втручання у несучі конструкції будинку, у той час як 
ОСОБА_1 має лише закласти цеглою прорізи після двох демонтованих дверних блоків на внутрішній перегородці. 
17. Наголошує, що суд здійснив поділ земельної ділянки без урахування фактичного порядку користування, який склався між сторонами.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
18. У січні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варавін С. Д., подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
19. Відзив мотивований тим, що за ІІІ варіантом поділу спірного майна дотриманий розмір часток та передбачена технічна можливість переобладнання будинку в окремі квартири і кожен з співвласників стає власником ізольованого приміщення з окремим входом. 
Інші процесуальні звернення, які надійшли на адресу Верховного Суду
20. У січні 2026 року  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гонтар В. М., надіслала до Верховного Суду відповідь на відзив, в якому вказує на несправедливість того, що ОСОБА_1 отримує усе необхідне для проживання та грошові кошти, а вона фактично нічого не отримує і змушена нести додаткові витрати на переобладнання приміщення, в якому неможливо проживати. 
21. У лютому 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варавін С. Д., подала заперечення на відповідь на відзив, у яких наголошує, що по ІV варіанту поділу виникне ситуація коли на земельній ділянці одного співвласника буде знаходить частина об`єкту нерухомості іншого співвласника, а свердловина буде заходитись на земельній ділянці іншого господаря, що призведе до подальших конфліктів між сторонами. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22.     ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер 5322486300:03:000:0295, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за законом від 28 вересня 2023 року та від 22 травня 2020 року і витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
23. У висновку від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 за результатами проведеної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та 
оціночно-будівельної експертизи зазначено, що провести поділ в натурі з урахуванням рівності часток співвласників на окремі об`єкти як окремі одиниці житлового будинку не є можливим, оскільки об`ємно-планувальне рішення досліджуваного житлового будинку, розташування господарських споруд і будівель на земельній ділянці не дозволяє розробити варіант поділу у суворій відповідності із розмірами часток співвласників. 
З огляду на це експертом запропоновано чотири варіанти поділу будинку з господарськими спорудами і будівлями та земельної ділянки з розрахунком відповідних грошових компенсацій.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
24. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, відзиву на неї та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
25. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
26. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
27. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
28. Відповідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
29. Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
30. Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
31. Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
32. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
33. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
34. Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
35. Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України.
36. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
37. За статтею 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 у пунктах 6.19.1., 6.20. - 6.23. вказала: «У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 ЖК України.
39. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
40. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
41. У тих випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.
42. При цьому, вирішуючи питання поділу спільного майна або виділення частки з нього, суди повинні пам`ятати, що визначальним для цього є не усталений співвласниками порядок користування будинком, а розмір їх часток та технічна можливість поділу будинку відповідно до цих часток».
43. У розглядуваній справі суди встановили, що сторони є в рівних частках (по 1/2 кожна) співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер 5322486300:03:000:0295, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
44. У висновку від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 за результатами проведеної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та 
оціночно-будівельної експертизи експерт констатував неможливість провести поділ спірного майна в натурі із точним дотриманням розміру часток співвласників на окремі об`єкти як окремі одиниці житлового будинку, оскільки об`ємно-планувальне рішення досліджуваного житлового будинку, розташування господарських споруд і будівель на земельній ділянці не дозволяють розробити варіант поділу у суворій відповідності із розмірами часток співвласників. За цих обставин експерт запропонував чотири варіанти поділу будинку з господарськими спорудами і будівлями та земельної ділянки з відступом від рівності часток і розрахунком відповідних грошових компенсацій.
45. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що із запропонованих експертом варіантів найбільш доцільним є ІІІ варіант, як найбільш наближений до рівності часток співвласників, найменш витратний при здійсненні переобладнань та найбільше відповідає принципу балансу інтересів сторін.
46. Встановивши, що вартість частки житлового будинку та господарських будівель, що виділяється в натурі ОСОБА_2 перевищує вартість належної їй ідеальної частки у праві спільної власності, різниця у вартості в сумі 
11 141, 59 грн суди правильно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
47. Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просила здійснити поділ в натурі спільного нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, на якій вони розташовані, згідно з ІІІ варіантом поділу, запропонованого експертом, у той час як у зустрічному позові 
ОСОБА_2 наполягала на поділі згідно з ІV варіантом.
48. Аналіз висновку експерта від 14 листопада 2024 року № 10/1-24 свідчить, що як в ІІІ, так і в ІV запропонованих експертом варіантах житловий будинок поділений однаково, а різниця у варіантах фактично стосується поділу господарських будівель і споруд та земельної ділянки.
49. При цьому обидва вказані варіанти передбачають необхідність проведення перепланування виділених в натурі частин будинку, зокрема необхідність в частинах будинку, запропонованих І та ІІ співвласникам, облаштувати кухні, кухня «1-2» на дату обстеження використовується в якості житлової кімнати, що в свою чергу спростовує доводи касаційної скарги про те, що суд виділив ОСОБА_1 усі необхідні для проживання комунікації, у той час як ОСОБА_2 позбавлена можливості мати доступ до вбиральні, системи опалення та місця приготуванні їжі.
50. Об`єктивна складність поділу будинку в натурі викликана зокрема і його технічними характеристиками, згідно з якими загальна площа будинку становить 64,2 кв. м, а житлова - 35,1 кв. м.
51. При цьому співвласники не мають перешкоджати один одному у доступі до інженерних комунікацій, до яких підключений будинок, та які необхідні для його використання за цільовим призначенням.
52. Колегія суддів також погоджується із визначеним судами попередніх інстанцій поділом земельної ділянки.
53. Усталена судова практика у цій категорії справ свідчить, що, при вирішенні питання поділу спільного майна між співвласниками визначальним є не лише наявний порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість поділу майна відповідно до цих часток, що спростовує доводи касаційної скарги про те, що суд здійснив поділ земельної ділянки без урахування фактичного порядку користування, який склався між сторонами.
54. Інші доводи касаційної скарги загалом аналогічні доводам апеляційної скарги, яким апеляційним судом надана належна оцінка, та переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
55. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
56. Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, 
від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16, на які заявниця посилається в касаційній скарзі.
57. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
58. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
59. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гонтар Валерій Миколайович, залишити без задоволення.
2. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області 
від 14 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников