Справа №549/237/26 
Провадження №3/549/72/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 червня 2026 року   селище Чорнухи
Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкий С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з сектору поліцейської діяльності №2 відділення поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - СПД №2) про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,
установив:
До Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшло дві справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, які об`єднані в одне провадження і розглянуті в одному судовому засіданні.
ОСОБА_1 , 31.05.2026, близько 11 год 20 хв, повторно протягом року, будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням прав керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, керував транспортним засобом Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у с.Пізники по вул.Центральній без посвідчення водія з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці не реагують на світло), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.п.2.1, 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
Такими своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Категорія справ за ст.ст.126,130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Частина п`ята ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого, зокрема, ч.2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п.2.1. "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії
Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положення ч.2 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ця правова норма має імперативний характер і не дозволяє водієві діяти на власний розсуд, а в подальшому останній має право оскаржити такі дії поліцейського в установленому законом порядку.
Відмова водія від такої вимоги тягне за собою порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху і адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП.
Для настання адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначено "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі - Інструкція).
Згідно п.3 розділі у І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п.12 розділу І Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: 
-протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №680204 від 31.05.2026, серії ЕПР1 №680198 від 31.05.2026 (а.с.4, 19);
-повідомленнями т.в.о. начальника СПД №2 від 02.06.2026 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; позбавлений права керування транспортними засобами постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.05.2026 строком на п`ять років (а.с.6);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.22);
-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6722897 від 25.02.2026 за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн(а.с.8);
-постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.05.2026 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.09-10);
-постановою Липоводолинського районного суду Полтавської області від 12.03.2026 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в сумі 17000 грн без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с.25-26);
- довідкою т.в.о. начальника СПД №2 про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за ч.2 ст.126, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП п (а.с.11, 27);
-відеозаписами, на яких зафіксовано момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку, відмову проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.12,28);
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, підлягає призначенню ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Аналіз наведеної вище законодавчої конструкції свідчить про те, що перелік трьох видів стягнень за вчинення цього адміністративного правопорушення, має єднальний (кон`юнктивний) характер. Тобто санкція ч.5 ст.126 КУпАП не містить альтернативних стягнень, натомість підлягає застосуванню лише шляхом накладення штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом із оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого вилучення. І щодо такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами не передбачено альтернативи (з таким чи без такого), на відміну від оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п.20).
Правова природа стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті глави 10 КУпАП, і полягає в забороні керувати транспортними засобами.
Окрім того, в приписах ст.30 КУпАП також не встановлено обмежень щодо призначення стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керувати транспортними засобами або були позбавлені цього права.
Навпаки, в силу ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ч.1 ст.24 КУпАП. У контексті цього питання особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
Унаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею ПДР України в майбутньому, а також із метою дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпеку дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди в такому випаду є значно вищою, через це попереджувальна мета стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості призначення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стянення.
На необхідність застосування судами такого підходу орієнтувала й об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в судовому рішенні (постанові) від 04 вересня 2023 року (справа 702/301/20).
Крім того необхідно зазначити, що санкція ч.5 ст.126 КУпАП також передбачає оплатне вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності порушника и без такого.
Оскільки транспортний засіб Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , підстав для оплатного вилучення транспортного засобу не вбачається.
Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
З огляду на наведене, при призначенні  ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення, яке було застосоване постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.05.2026 у справі №526/1296/26 за ч.5 ст.126 КУпАП, яка набрала законної сили 28 травня 2026 року. 
Невідбута частина стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами складає 4 роки 10 місяців 22 дні.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.36, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130, ст.284 КУпАП, суд,
постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП, до стягнення, призначеного ОСОБА_1 за цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови Гадяцького районного суду Полтавської області у справі №526/1296/26 від 08 травня 2026 року за ч.5 ст.126 КУпАП та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 років 10 місяців 22 дні та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 про необхідність повідомити суд про сплату судового збору.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнухинський районний суд Полтавської області і набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя С.І.Крєпкий