Справа № 522/11568/25
Провадження № 2/522/3626/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Донцової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якій позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку/доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 (справа № 522/15605/18). За час шлюбу в подружжя народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач перестав підтримувати сімейні відносини з позивачем, про дітей піклується виключно мати. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, школу не відвідує, навчанням дітей не цікавиться. Таким чином, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо доньки –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина – ОСОБА_4 та стягнути аліменти на їх утримання.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 25.09.2025.
У підготовче засідання 25.09.2025 учасники справи не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом.
На адресу Приморського районного суду м. Одеси 25.09.2025 від представника позивача - адвоката Каланжова В.М. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 25.09.2025, без участі позивача та його представника. Інші учасники справи причини неявки суду не повідомили, клопотання та заяви не подавали. Підготовче засідання у справі відкладено на 02.12.2025 у зв`язку з неявкою учасників справи.
У підготовче засідання 02.12.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотання та заяви до суду не подавали. Підготовче засідання у справі відкладено на 05.02.2026 у зв`язку з неповерненням до суду повідомлення про сповіщення відповідача про дату, час і місце розгляду справи на 02.12.2025.
У підготовче засідання 05.02.2026 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили. На адресу суду 02.02.2026 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якійт він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Від представника позивача 05.02.2026 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, у якій представник також повідомив, що клопотань не має, проти закриття підготовчого засідання не заперечує.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.04.2026. Здійснено виклик у судове засідання 14.04.2026 для допиту в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: 
АДРЕСА_2 . Здійснено виклик у судове засідання 14.04.2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою їх опитування за участі представника органу опіки та піклування. Визнано обов`язковою явку у судове засідання 14.04.2026 представника Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з метою забезпечення можливості опитати неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У судове засідання 14.04.2026 з`явились представника позивача - адвокат Каланжов В.М. та представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування – Гаврилюк А.А. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання та заяви не подавав. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник риморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи відкладено на 22.04.2026у зв`язку з необхідністю допиту свідків.
У судове засідання 22.04.2026 з`явились представника позивача - адвокат Каланжов В.М., представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування – Гаврилюк А.А. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви та клопотання не подавав. У судовому засіданні допитані в якості свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також здійснено опитування в залі суду за участі представника органу опіки та піклування - Паненка Леоніда Володимировича та Паненко (Головатюк) Вероніки Володимирівни.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Оскільки суд вживав усіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, подав до суду заяву про розгляд справи без участі, у якій зазначив про визнання позовних вимог в повному обсязі, з метою недопущення затягування строків розгляду справи судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час і місце судового засідання у справі.
На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 22.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 04.05.2026.
Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, враховуючи об`єктивні обставини спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі і сім`ї.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України)мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 СК України.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч. ч. 1-3 ст. 155 СК України).
Статтею 164 СК України передбачено, щомати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України).
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з положеннями п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У постанові Верховного Суду від 31 березня 2026 року в справі № 953/5779/24 провадження № 61-1033св26 зазначено, що тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд встановив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 (справа № 522/15605/18 провадження № 2/522/7935/18) розірвано шлюб, зареєстрований 01 грудня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, про що був зроблений актовий запис № 2284, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З наданих суду матеріалів вбачається, що у сторін від шлюбу народились діти: 
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народжень 02.07.2008 зроблено відповідний актовий запис за № 179, місце реєстрації: Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.07.2008Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 25.11.2014 складено відповідний актовий запис № 12009, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 03.02.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 (справа № 522/15605/18 провадження № 2/522/7935/18) ухвалено дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю – ОСОБА_1 .
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 у справі № 522/15605/18 не оскаржувалось та набрало законної сили 06.11.2018.
З характеристики, наданої директором Міжнародної академічної школи «Одеса» - Опара Наталією від 15.01.2025 за № 01-09/18, щодо ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в Міжнародній академічній школі «Одеса». За час навчання виявив себе цілеспрямованим, здібним та старанним учнем. Школу учень відвідує регулярно, без запізнень. Бере активну участь у житті класу та школи. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно цікавиться життям класу та школи, підтримує тісний зв`язок з класним керівником, батьківські збори відвідує постійно. Батько не підтримує зв`язку зі школою та не цікавиться шкільним життям дитини.
З характеристики, наданої директором Міжнародної академічної школи «Одеса» - Опара Наталією від 17.01.2025 за № 01-09/21, щодо ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Міжнародній академічній школі «Одеса». За час навчання виявила себе цілеспрямованою, здібною та старанною ученицею. Школу учениця відвідує регулярно, без запізнень. Бере активну участь у житті класу та школи. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно цікавиться життям класу та школи, підтримує тісний зв`язок з класним керівником, батьківські збори відвідує постійно. Батько не підтримує зв`язку зі школою.
Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 10.04.2025 №/5100.4/3503-25, наданої на запит № Г-294/6/5101-25 від 10.04.2025, діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані разом з матір`ю – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до Витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» судом вбачається, що громадянка України ОСОБА_1 на території України станом на 01.05.2025 до кримінальної відповідальності не притягалась, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.
Відповідно до довідки, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 22.05.2025 за № 0948, ОСОБА_1 , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки центру на наркотичному та психіатричному обліку не перебуває.
У матеріалах справи міститься копія службової характеристики ОСОБА_1 , наданої медичним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр репродуктивного здоров`я «Гамета» Фоміною Т. від 21.05.2025, згідно з якою за період роботи зарекомендувала себе кваліфікованим та компетентним спеціалістом, ініціативним, грамотним і відповідальним керівником, який володіє системними фаховими знаннями, у професійній сфері, забезпечує виконання практичних завдань на високому рівні, володіє розвинутими організаторськими здібностями. В повсякденній роботі професійно компетентна, ініціативна. Володіє системними знаннями, здатна до вирішення творчих завдань професійного характеру. Щира, комунікабельна та ввічлива. Завжди готова прийти на допомогу. За характером врівноважена, розсудлива, витримана. Вміє створювати сприятливий морально-психологічний клімат у колективі. Серед працівників користується заслуженим авторитетом та повагою.
У матеріалах справи міститься копія заяви, наданої ОСОБА_5 Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, з якої вбачається, що ОСОБА_5 з батьком не спілкується, подарунків від нього не отримує. Має образу на батька за його байдуже ставлення до них із братом, спілкуватись із батьком не бажає. Життєві умови добрі, піклування дітям вистачає, освіту отримують хорошу.
16.06.2025 року з метою підготовки висновку головними спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради проведено обстеження умов проживання батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з якого встановлено, що двері були зачинені, потрапити до квартири не було можливим. Сусіди повідомили, що за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає. 
У матеріалах справи також міститься акт обстеження умов проживання від 16.06.2025, складений головними спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким встановлено, що діти проживають на 11-му поверсі 11-ти поверхового будинку, у 3-х кімнатній квартирі, загальна площа - 250 кв. м., житлова площа - 180 кв. м. Кімнати світлі, сухі, облаштовані необхідною побутовою технікою та меблями. Зроблений сучасний ремонт. Санітарно-гігієнічний стан - задовільний. Зроблений сучасний ремонт. У дітей є окремі кімнати з окремими спальними місцями, місця для навчання, книги, телефони, планшети, ноутбуки, ігрові приставки, музичні інструменти, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Створені усі комфортні умови для проживання. Стосунки: дружні, сімейні.
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 08.07.2025, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого 13.08.2025 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з якого вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила ім`я, про що 13.08.2025 складено відповідний актовий запис № 83. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_8 , місце державної реєстрації: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
У судовому засідання позивач пояснила, що близько 11 років ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, не надає коштів на їх утримання, на зв`язок не виходить. Повінстю вихованням дітей займається позивачка. Часто виникають складнощі в оформленні документів для дітей, якщо оформлення таких документів потребує згоди батька, що порушує права дітей.
ОСОБА_8 пояснила, що бачила батька востаннє орієнтовно у 2018 році. З батьком вони не спілкуються, ні в телефонному режимі, ні іншим чином. Батько її життям не цікавиться, не знає чи закінчила вона школу і де зараз навчається. ОСОБА_8 не має номерів засобів зв`язку із батьком. 
ОСОБА_4 повідомив, що бачив батька востаннє у 2018 році, приблизно у віці чьотирьох років, з батьком не спілкується взагалі, лише знає, що батько поїхав. Номеру телефону батька він не знає, щоб йому зателефонувати. Батько ніяк з ним не намагався поспілкуватись.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що знайома з сім`єю позивача близько 23 років. Зазначила, що відповідач, зловживав алкоголем, вихованням дітей займалась позивачка. Сторони розірвали шлюб у 2018 році. Відповідач вихованням дітей не займався, не надавав коштів на утримання дітей, не цікавиться їх життям. Навпаки, постійно виникають різноманітні перепони в оформленні документів для дітей, якщо оформлення таких документів потребує згоди батька.
Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 (справа № 366/2047/18 провадження № 61-4346св20) зазначив, що позбавлення відповідача батьківських прав здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Будь-яких обставин, які б свідчили про незгоду відповідача із позбавленням його батьківських прав, а також про наявність у відповідача наміру налагодити стосунки з дітьми, займатись їх вихованням, суд не встановив.
02.02.2026 від відповідача до суду надійшла заява, у якій він зазанчив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки зв`язок з ОСОБА_1 не підтримує, виховання та піклування про дітей повністю на ній. Також відповідач у заяві зазначив про готовність сплачувати аліменти за рішенням суду. 
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому, суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 провадження № 61-10531св21).
Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).
З постанови Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 175/1713/20 вбачається, що визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд встановив, що діти проживають разом із матір`ю – ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовною заявою до суду, тобто 27.05.2025, та до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень за задоволену позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Також з відповідача в дохід держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 150, 157, 164-166 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) батьківських прав щодо неповнолітньої доньки – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) батьківських прав щодо малолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовною заявою до суду, тобто 27.05.2025, та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) в дохід держави суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Роз`яснити, що батько, позбавлений батьківських прав має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 14.05.2026.

Суддя Юлія ЧОРНУХА