Справа № 359/5444/26
Провадження № 3/359/2056/2026

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
9 червня 2026 року  м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Реви І.О. адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ст. 185 КУпАП,
в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали про притягнення ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП (359/5444/26, 3/359/2056/2026) та ст.124 КУпАП (359/5445/26, 3/359/2057/2026), ст. 185 КУпАП (359/5446/26, 3/359/2058/2026).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №658967, 06.05.2026 о 18 год. 00 хв. в с. Малі Єрківці по вул. Центральній 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, як наслідок втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду (пеньок), яка знаходилась на узбіччі. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №658956, 06.05.2026 о 18 год. 00 хв. в с. Малі Єрківці по вул. Центральній 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, відповідно до протоколу серії ВАД №713946, 06.05.2026 о 17 год. 50 хв. в с. Малі Єрківці по вул. Центральній 1, водій транспортного засобу DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , на законну вимогу поліцейського пред`явити документи – відмовився. Після чого, з метою уникнення відповідальності почав рух транспортного засобу, при цьому схопивши працівника поліції за форменний одяг, чим вчинив активну протидію законним вимогам поліцейського та намагався залишити місце події. Відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення передбачена ст. 185 КУпАП.
Зважаючи на той факт, що вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, суд, зважаючи на вимоги ст. 36 КУпАП, вважає, що справи слід об`єднати в одне провадження з метою повного, всебічного та об`єктивного їх розгляду та присвоїти єдиний унікальний номер провадження – 359/5444/26, 3/359/2056/2026. 
Адвокатом Ревою І.О. подано на адресу суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Адвокат вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. У вину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 12.1, 13.1, 2.3б ПДР України. Дана кваліфікація дій ОСОБА_1 , на думку представника, не узгоджується з дійсними обставинами ДТП. Незрозуміло, яке відношення має пеньок дерева, що був розташований на узбіччі дороги, до наведених в протоколі пунктів ПДР України. Захисник звертає увагу, що пеньок дерева не є учасником дорожнього руху. ОСОБА_1 стверджує, що його автомобілю шкода внаслідок ДТП завдана не була, зазначені в схемі місця ДТП пошкодження автомобіля були наявні раніше, нових ушкоджень автомобіль не зазнав. 
Крім того, захисник надав клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу. Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законного зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення ПДР може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції. В матеріалах справи наявні посилання на різні причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Так, в рапорті працівника поліції зазначено, що підставою зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 стало порушення п. 2.1 в ПДР України  (у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком «Діти»). Проте на автомобілі ОСОБА_1 не встановлені проблискові маячки та (або) спеціальні звукові сигнальні пристрої. З відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП (при цьому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з даного приводу не складалась, відеозаписом порушення не зафіксовано). Окрім того, в матеріалах справи наявні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7150337 від 06.05.2026 року (складена о 20:43:36) – за ч.5 ст. 121 КУпАП та серії ЕНА №7150381 від 06.05.2026 року (складена о 20:43:36 – за ч. 1 ст. 126 КУпАП). В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складено о 20:23:42. Тобто, виявлення порушення, передбаченого п. 2.5 ПДР передувало виявленню адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП, а не навпаки, як то визначено чинним законодавством. Таким чином, постанови серії ЕНА №7150337 від 06.05.2026 та серії ЕНА №7150381 від 06.05.2026 складені з метою узаконення підстави для зупинки транспортного засобу.
Отже, зважаючи на множинність підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 слід дійти висновку, що остання була суто формальною, а не дійсною, що виключало можливість подальшого провадження нього. 
Згідно з положеннями ч.1 ст. 266, 265-1 КУпАП ОСОБА_1 мав бути відсторонений від керування транспортним засобом працівниками поліції. Проте доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та тимчасового затримання автомобіля матеріали справи не містять. 
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. 
З урахуванням викладених обставин та наведених доводів, захисник просила закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя, заслухавши пояснення захисника особи відносно якої складено протокол та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.
Постановою «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.
Відповідно до вказаної Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами поліції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Результат огляду особи на стан сп`яніння оформляється у відповідному розділі протоколу про адміністративне правопорушення, у якому в обов`язковому порядку зазначаються результати проби (позитивна/негативна) та кількісний показник.
Позитивна проба на сп`яніння будь-якого походження, яку було виявлено із використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення - підставою для притягнення її до відповідальності згідно з чинним законодавством, у тому числі водіїв за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.
Згідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно п.2.5. Р. II Постанови КМУ України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення від 06.05.2026 серії ЕПР1 №658956, ЕПР1 №658967, серії ВАД №713946; схемою місця ДТП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; довідкою про відсутність повторності вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП; довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами; відеозаписом з місця події адміністративного правопорушення; протоколом адміністративного затримання №002105.
З відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Як вбачається із зафіксованої розмови, причиною зупинки стало те, що водій керував транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, а також під час здійснення повороту не увімкнув покажчик повороту.
На вимогу працівника поліції пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи ОСОБА_1 відмовився виконати законну вимогу та залишила місце зупинки. У подальшому він допустила наїзд на перешкоду у вигляді пенька, розташованого на узбіччі дороги.
Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 намагався зачинитись в автомобілі, на неодноразові законні вимоги працівників поліції вийти з транспортного засобу не реагував, поводився агресивно та перешкоджав виконанню ними службових обов`язків. Працівниками поліції ОСОБА_1 було попереджено про можливість застосування заходів фізичного впливу та доставлення до відділу поліції для встановлення особи у разі невиконання законних вимог.
Крім того, під час спілкування з ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Після неодноразових відмов він погодився пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, однак після доставлення до КНП «ББЛІЛ» від проходження медичного огляду відмовилася.
У подальшому ОСОБА_1 було доставлено до відділу поліції з метою встановлення його особи.
Факт наїзду на перешкоду свідчить про те, що водій під час керування транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив пошкодження власного транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України.
Таким чином, досліджений судом відеозапис підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, невиконання ним законних вимог працівників поліції, наїзду на перешкоду, а також відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Вказаний доказ узгоджується з іншими матеріалами справи та є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
Доводи захисника про те, що підстави для зупинки транспортного засобу були надуманими, суд оцінює критично та не приймає до уваги.
Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, працівниками поліції одразу після зупинки транспортного засобу було повідомлено водію причини зупинки, а саме керування транспортним засобом без використання ременя безпеки та невикористання покажчика повороту під час здійснення маневру. При цьому особа не скористалася передбаченим законом правом оскаржити дії працівників поліції у встановленому порядку, натомість відмовилася виконати законну вимогу про пред`явлення документів та залишила місце зупинки.
Сам по собі факт незгоди сторони захисту з підставами зупинки транспортного засобу не спростовує встановлених судом обставин щодо керування особою транспортним засобом, наїзду на перешкоду та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тверджень захисника про незаконність зупинки транспортного засобу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені захисником доводи є способом реалізації права на захист та спрямовані на уникнення особою адміністративної відповідальності, а тому не спростовують доказів, досліджених у судовому засіданні.

Зазначене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, визначених п. п. 2.5, 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України. Таким чином, слід дійти висновку, що він своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Крім того, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП вірно, як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складених відносно нього адміністративних протоколів, з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. 
Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено. Обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. 
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено. 
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 665,60 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 124, ч.1 ст. 130, 185, ст. 283-285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП (359/5444/26, 3/359/2056/2026) та ст.124 КУпАП (359/5445/26, 3/359/2057/2026), ст. 185 КУпАП (359/5446/26, 3/359/2058/2026) та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер справа 359/5444/26, провадження 3/359/2056/2026.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, 
- за ст. 124 КУпАП та накласти штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
- за ст. 185 КУпАП та накласти штраф в розмірі 8 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA488999980313030149000010001; отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача - Казначейство України; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 665,60 грн. на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК/Бориспіль/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Відповідно до ст. 308 КУпАП  у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя     Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили __________________