Справа №573/724/26 
Номер провадження 1-кс/573/123/26 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року   м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_3 , стосовно 

ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Ново-Тирарівська, Дінського району, Краснодарського краю, рф, росіянина, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
29 травня 2026 року прокурор ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за № 12026200570000201 від 07.04.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей.
У ході досудового розслідування встановлено що 07.04.2026 о 15 год. 13 хв., ОСОБА_4 перебував у житловому будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, будучи обуреним діями представників ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області, які на його думку неправомірно в цей день притягнули його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», у ОСОБА_4 виник прямий умисел на поширення неправдивих відомостей, які утворюють обстановку загального страху, невпевненості та паніки в суспільстві, зокрема здійснити завідомо неправдиве повідомлення до правоохоронних органів про мінування службового автомобілю представників ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області та загрозу його вибуху, який перебував в с-ще Миколаївка, Сумського району, Сумської області.
Вказаний умисел виник з мотивів неприязних відносин до представників центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та бажанням привернути до себе увагу, а також з мотивів неповаги до суспільства, при цьому останній достовірно знав, що інформація, яку він збирається поширити, є неправдивою, та розумів, що таке повідомлення викличе обстановку страху у населення.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, точно та достовірно знаючи про те, що інформація, яку він збирається поширити є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху серед населення та порушить громадську безпеку (тим самим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання), зі свого мобільного телефону марки «Vivo», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером « НОМЕР_3 », ОСОБА_4 о 15 год. 13 хв. 07.04.2026 здійснив дзвінки на спеціалізовану лінію «102» ГУНП в Сумській області та повідомив операторам завідомо неправдиві відомості про мінування службового автомобілю представників ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області та загрозу його вибуху, який перебуває в с-щі Миколаївка, Сумського району, Сумської області.
Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів відео,- запису
№ СЕ-19/119-26/7198-ВЗ від 19 травня 2026 року, голос та мовлення, зафіксовані у фонограмі від імені «чоловічого голосу», належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи вказане повідомлення, на місця можливих вибухів терміново були направлені сили та засоби екстрених служб. Так, відділом вибухотехнічної служби ГУНП в Сумській області із застосуванням спеціального вибухотехнічного обладнання здійснювалась перевірка про мінування службових автомобілів ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області, а саме: RENAULT/Duster д.н.з. НОМЕР_4 та RENAULT/Duster д.н.з. НОМЕР_5 та загрози їх вибухів, які перебувають в с-ще Миколаївка, Сумського району, Сумської області, на наявність вибухових матеріалів, проте за результатами перевірки останніх виявлено не було.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, а саме - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей.
08.04.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
09.04.206 ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави по 05.06.2026 включно. 
28.05.2026  ОСОБА_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
29.05.2026 відносно ОСОБА_4 , скеровано до Білопільського районного суду Сумської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1
ст. 259 КК України.
Вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
-  протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину від 07.04.2026;
- протоколом огляду місця події від 07.04.2026 за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколами допиту в якості свідків ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
- протоколом огляду предметів від 08.04.2026, де викладено зміст дзвінка ОСОБА_4 на лінію «102».
- висновком судової експертизи матеріалів відео,- запису, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків, а саме не має на утриманні неповнолітніх та/або малолітніх дітей, неодружений, не має постійного місця роботи, крім того, останній усвідомлює невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, а саме виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років, при цьому, із врахування характеру та способу вчинення ним кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятися від суду. 
Тому, без застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній змож переховуватись від суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин з хуліганських мотивів, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з аналогічних мотивів. 
Вказані вище ризики та їх обґрунтування виключають можливість застосування стосовно обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

Враховуючи викладене вище, прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, з альтернативою внесення застави у розмірі 20 двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 грн.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та зазначила, що 29.05.2026 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України направлений до Білопільського районного суду Сумської області. 
Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки докази на підтвердження заявлених прокурором ризиків у матеріалах справи відсутні. Просив обрати запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається зі статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваним кримінального правопорушення.
Матеріалами справи підтверджується, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра за ч. 1 ст. 259 КК України має місце та підтверджується достатньою сукупністю доказів, зокрема протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину від 07.04.2026; протоколом огляду місця події від 07.04.2026 за адресою: вул. Травнева, навпроти буд. 7, с-ще Миколаївка, Сумського району, Сумської області; протоколами допиту в якості свідків ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
За змістом статті 177 КПК України для застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, окрім наявності обґрунтованої підозри, необхідно встановити наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
08.04.2026 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
28.05.2026  ОСОБА_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
29.05.2026 відносно ОСОБА_4 , до Білопільського районного суду Сумської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1
ст. 259 КК України.
Таким чином призначити судом підготовче судового засідання на даний час неможливо. 
Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті. 
Слідчий суддя належним чином дослідив і враховує те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ухилення від органу досудового розслідування та суду, та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, обставини, визначені у статті 178 КПК України - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, інкримінованих кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні.
Вказані вище обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що становитиме небезпеку для суспільства; вчинення інкримінованого злочину з хуліганських мотивів, це істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень; відсутності соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , його способу життя, суспільної небезпечності, негативній характеристиці; відсутності у підозрюваного офіційного місця роботи і легального постійного заробітку, а тому застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.
Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, оскільки він не має стійких соціальних зв`язків, місця роботи чи навчання, має статус ВПО, тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того останній в момент вчинення злочину продемонстрував девіантну спрямованість своєї особистості, та в подальшому, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність.
Таким чином прокурором доведено, що зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, і виправдовують подальше тримання особи під вартою. 
Слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин кримінального провадження саме винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи те, що обставини та підстави продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільними, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 188, 189, 194 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а : 

Клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026200570000201 від 07.04.2026, відносно  ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, задовольнити.
Продовжити застосування до  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 27 липня 2026 року включно.
Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн. 
Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26270240, банк одержувача ДКСУ, м. Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Сумській області, IBAN: UA558201720355249001000008869.
У разі внесення вказаної суми застави  ОСОБА_4  звільнити з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом та вимогою незалежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися за межі Сумського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали слідчого судді по 27 липня 2026 року включно.
Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваною, яка перебуває під вартою, - з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя