ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/778/25
Провадження № 22-ц/820/892/26

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Дубова М.В.,
з участю представника ТОВ «Факторинг партнерс»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року, суддя Горгулько Н.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія», про встановлення факту невиконання обов`язків кредиторів,

встановив:

У червні 2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 45611,60 грн., судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 16000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2210643, згідно з яким ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою 1,5% та 5% за кожен день користування кредитом строком на 15 днів з можливістю автопролонгування.
23.12.2021 між ТОВ «Інкасо фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику №3379316894-167758, згідно з яким ОСОБА_1 отримав на свій банківський рахунок 2000 грн. кредиту зі сплатою процентів в розмірі 0,5% за кожен день користування Кредитом.
27.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики №5551633855175, згідно з яким останній отримав у позику 5000 грн. зі сплатою процентних ставок: зниженої в розмірі 0,01% та стандартної ставки в розмірі 2,6%.
26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2210643.
07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758.
18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555163385175. 
Таким чином, до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договорами: №2210643 від 16.12.2021, №3379316894-167758 від 23.12.2021 та №555163385175 від 27.12.2021.
Відповідач належним чином своїх обов`язків за кредитними договорами не виконав, що призвело до утворення заборгованості, зокрема за договором №2210643 від 16.12.2021 - 29450 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 10000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 18450 грн., заборгованість за комісіями - 1000 грн.; за договором №3379316894-167758 від 23.12.2021 - 5956 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 3956 грн., за договором №555163385175 від 27.12.2021 - 10205,60 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 5205,60 грн.
В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ТОВ «Факторинг партнерс», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс», ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» про встановлення факту невиконання обов`язків кредиторів.
Зустрічний позов мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин щодо укладення між ним та відповідачами за зустрічним позовом кредитних договорів та фактичного перерахування на його рахунок відповідних грошових коштів за такими кредитами.
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 22.01.2026 первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договорами: №2210643 від 16.12.2021 в розмірі 29450 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 10000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 18450 грн., заборгованість за комісіями - 1000 грн.; №3379316894-167758 від 23.12.2021 - 5956 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 3956 грн.; №555163385175 від 27.12.2021 - 10205,60 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 5205,60 грн., а всього на загальну суму 45611,60 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 17000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 27611,60 грн., заборгованість за комісіями - 1000 грн.
У задоволенні зустрічного позову відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. У задоволенні вимоги про стягнення судових витрат на правничу (правову) допомогу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» в розмірі 16000 грн. відмовлено.
У мотивувальній частині свого рішення суд зазначив, що ОСОБА_1 з власної волі звернувся до ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Інкасо фінанси» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» з метою отримання кредитних коштів та уклав відповідні кредитні договори. Кредитори свої зобов`язання виконали та перерахували ОСОБА_1 кредитні кошти у передбаченому договорами розмірі. В той час як позичальник не виконав взяті за договорами зобов`язання, отримані кошти та проценти за їх користування не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підтверджена належними і допустимими доказами. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. 
На обґрунтування скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки відсутності доказів на підтвердження обставин щодо фактичного надання йому кредитних коштів первісними кредиторами. Не доведено його волевиявлення на укладення відповідних кредитних договорів на умовах, визначених позивачем за первісним позовом. Розмір визначених до сплати процентів перевищує суми, вказані до сплати у кредитних договорах та графіках платежів. Умови про договірне продовження строку кредитування та сплати комісії на користь ТОВ «Мілоан» є нікчемними. Стягнення судом процентів, нарахованих ТОВ «Коллект центр» в період прострочення протирічить приписам ст.ст. 517, 613 ЦК України.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторинг партнерс» зазначило, що в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 вчинено активні дії з підписання договорів кредиту, зокрема, із застосуванням номеру мобільного телефону, який, в тому числі, зазначено ОСОБА_1 у процесуальних документах, поданих до суду. В матеріалах справи також наявні докази фактичного отримання кредитних коштів ОСОБА_1 . Крім того, нарахування процентів та комісій прямо передбачено умовами договорів та були правильно нараховані відповідачу.
ОСОБА_1 в суд не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином.
В судовому засіданні представник ТОВ «Факторинг партнерс» проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване рішення суду.
Заслухавши пояснення представника сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №2210643, далі - Договір (а.с. 14-18, т. 1).
Згідно з п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн.
Згідно з п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом становлять 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
У п. 4.2. Договору зазначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку із продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору.
Відповідно до п. 6.1. Договору він укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. 
Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п. 6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Відповідно до п. 6.5. Договору він прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Вказаний кредитний договір ОСОБА_1 підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «F24751», який відправлено 16.12.2021 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 24, т. 1).
Відповідно до квитанції «LIQPAY» 16.12.2021, о 15:55 здійснило переказ грошових коштів платника ТОВ «Мілоан» в сумі 10000 грн. на рахунок № НОМЕР_2 , емітент платіжної картки отримувача Приватбанк, призначення переказу - кошти згідно з договором №2210643 (а.с. 25, т. 1). 
Згідно з довідкою (відомості про щоденні нарахування та погашення) ТОВ «Мілоан», станом на 04.03.2022 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» становила 29450 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10000 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 18450 грн., заборгованості по комісії 1000 грн. (а.с. 26-27). 
За повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 20.10.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 та 16.12.2021 на неї було зараховано кошти в сумі 10000 грн. (а.с. 157, т. 2). 
Згідно з випискою за договором №б/н, за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , 16.12.2021 від ТОВ «Мілоан» надійшли грошові кошти в сумі 10000 грн. (ID платежу 1854386498) (а.с. 158-159, т. 2). 
26.07.2024 було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2210643, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 28-30, т. 1).
Як вбачається зі змісту витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024, до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло прало вимоги до ОСОБА_1 за договором №2210643 на суму 29450 грн., що складається з 10000 грн. заборгованості за кредитом, 18450 грн. заборгованості за процентами, 1000 грн. заборгованості за комісією (а.с. 34- 36. т. 1).
На підставі вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, загальною кількістю 21979 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 (а.с. 33 т. 1) та платіжної інструкції кредитного переказу коштів №448090005 від 26.07.2024 (а.с. 34 т. 1).
23.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №3379316894-167758, далі-Договір позики (а.с. 38-44 т. 1).
ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією та довідкою.
Згідно з п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 23.12.2021, дата повернення кредиту 06.01.2022 (включно), термін користування кредитом 14 діб.
Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (додаток № 1 до цього Договору).
Умовами Договору позики на період, зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,5% за кожен день користування кредитом.
Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.
Згідно з пунктом 3.19. Договору сторони домовилися, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього Договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно з тарифами товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості, передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього Договору, шляхом внесення позичальником плати згідно з тарифами товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати.
У разі виникнення тимчасових фінансових труднощів або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором, позичальник має право порушувати перед кредитором питання про продовження строку, встановленого пунктом 2.3 цього Договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у пункті 3.19 цього Договору (п. 4.1.2 о Договору).
Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, його укладено в електронній формі, він є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.
Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.
Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора «N7UTRFVZ», який відправлено 23.12.2021, о 13:38:36 на номер телефону НОМЕР_1 та введено 23.12.2021, о 13:39:17.
Згідно з даними підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-130 від 25.05.2021 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, 23.12.2021, о 13:47:29 здійснило переказ грошових коштів платника ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» в сумі 2000 грн. на рахунок № НОМЕР_4 , емітент платіжної картки отримувача «Приватбанк», призначення переказу - переказ для позики 3379316894-167758 (а.с. 51, т. 1).
За повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 та 23.12.2021 на неї було зарахувано кошти в сумі 2000 грн. (а.с. 157, т. 2). 
Згідно з випискою за договором №б/н, за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , 23.12.2021 надійшли грошові кошти (кредит) в сумі 2000 грн. (ID платежу 1861678134) (а.с. 158-159, т. 2).
Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором №3379316894-167758 від 23.12.2021, заборгованість ОСОБА_1 в загальному розмірі становить 2140 грн. (а.с. 53-66, т. 1).
07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758 (а.с. 67-71, т. 1), що підтверджено даними реєстру боржників до договору 07/03/23 про відступлення прав вимоги та актом №1 зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 72, т. 1).
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект центр», заборгованість ОСОБА_1 за кредитом станом на 18.02.2025 становила 5956 грн., яка складається з 2000 грн. заборгованості за основним зобов`язанням та 3956 грн. заборгованості за процентами (а.с. 77).
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, за умовами якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758 (а.с. 14-16, т. 1), що підтверджено даними реєстру боржників до договору №18-02/25 про відступлення прав вимоги (а.с. 78-79, т. 1).
У витягу з реєстру боржників до договору №18-02/25 про відступлення прав вимоги визначено заборгованість ОСОБА_1 за договором №3379316894-167758 у розмірі 5956 грн., до складу якої включено 2000 грн. заборгованості за основним зобов`язанням, 3956 грн. заборгованості за процентами (а.с.83-86).
На підставі вказаного договору про відступлення прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, загальною кількістю 4974, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №18-02/25 від 18.02.2025 та даними акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 (а.с. 82-83).
27.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики №5551633855175, (далі-Договір) (а.с. 88-90).
Згідно з п. 1.1. Договору позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 5000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 знижена процентна ставка, фіксована 0,01% річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.
Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачено стандартну процентну ставка, фіксовану 2,6% річних від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України.
Відповідно до п. 2.1. Договору позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта - позичальника у системі «Lоаnу», на сайті системи www.loany.com.ua.
Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього Договору.
Згідно з п. 4.3. Договору закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п. 6.3. строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього Договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання.
Відповідно до п.п. 6.7.7. Договору позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними.
Також, у п.п. 6.7.9. Договору позичальник підтвердив, що умови договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними.
Вказаний кредитний договір ОСОБА_1 підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора «2003», який надіслано ОСОБА_1 27.12.2021 на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджено даними довідки про ідентифікацію по договору №5551633855175 від 27.12.2021 (а.с. 101).
Як вбачається зі змісту листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», останнє, на підставі укладеного з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» договору надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, в тому числі успішно перераховано 5000 грн. 27.12.2021, о 09:52:57, маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua-127539162 (а.с. 102, т. 1).
Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025, на виконання ухвали суду від 13.10.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 та 23.12.2021 на неї було зараховано 5000 грн. (а.с. 157, т. 2). 
Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 16.12.2021 по 16.01.2022, на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , 27.12.2021 надійшли грошові кошти в сумі 5000 грн. (а.с. 158-159, т. 2).
Зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором №555163385175 від 27.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 не виконував взяті за договором зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 10205,60 грн. (а.с. 104-105, т. 1).
18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555163385175, укладеним з відповідачем (а.с. 106-107).
На підставі вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 20507 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 та платіжної інструкції №793 від 27.12.2023 (а.с. 108 - 109).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі - Закон №675-VIII).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII).
Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування») (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі №204/224/21).
На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки і суми належних платежів.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19).
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №2210643, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «F24751», який відправлено 16.12.2021 на номер телефону ОСОБА_1 « НОМЕР_1 », згідно з яким останнім на його банківську картку № НОМЕР_3 отримано 10000 грн. кредиту.
Також, 23.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №3379316894-167758, який підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «N7UTRFVZ», який відправлено 23.12.2021, о 13:38:36 на номер телефону ОСОБА_1 « НОМЕР_1 » згідно з яким останнім на його банківську карту № НОМЕР_3 отримано 2000 грн. кредиту.
Крім того, 27.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики №5551633855175, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора «2003», який надіслано ОСОБА_1 27.12.2021 на номер телефону « НОМЕР_1 », згідно з яким останнім на його банківську карту № НОМЕР_3 отримано 5000 грн. кредиту.
Вищевказані обставини підтверджено доказами, належним чином дослідженими судом першої інстанції, зокрема, випискою по банківському рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк».
Посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин укладення кредитних договорів, зокрема, відсутність оригіналу вказаних електронних договорів, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Справа містить паперові примірники роздрукованих умов договорів із зазначенням про їх підписання ОСОБА_1 одноразовими ідентифікаторами, графіків платежів та інформації, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит. 
Порушень порядку надання і отримання доказів у суді не встановлено, отримання кредитів підтверджується первинними фінансовими документами.
Оскільки у суду не виникло сумніву щодо відповідності паперових копій електронних доказів їх оригіналам, тому були відсутні передбачені процесуальним законом підстави для дослідження оригіналів електронних доказів.
Такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 12.06.2023 у справі №263/3470/20.
Разом з тим колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено правильності проведеного позивачем за первісним позовом розрахунку заборгованості, зокрема не враховано, що згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором №3379316894-167758 від 23.12.2021, укладеним з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 в загальному розмірі становить 2140 грн. (2000 грн. тіло кредиту, 140 грн. процентів за користування коштами), в той час як згідно з розрахунком ТОВ «Коллект центр», якому ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило права вимоги, заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.02.2025 суттєво зросла та становила 5956 грн., до складу якої увійшли 2000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3956 грн. заборгованості за процентами.
Як вбачається зі змісту договору, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», строк кредитування становив 14 днів, з процентною ставкою 0,5% за кожен день користування кредитом, продовження строку кредитування відбувається за зверненням позичальника (п. 3.19. Договору). 
Враховуючи, що за обставин даної справи не встановлено підстав для продовження строку кредитування, зокрема, позичальник відповідного звернення позикодавцю не направляв, нарахування ТОВ «Коллект центр» процентів за користування кредитом в сумі більшій ніж нараховано ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», а саме 3816 грн., є неправомірним.
Також, колегія суддів зазначає, що при проведенні аналізу змісту договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», встановлено, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються ОСОБА_1 та за які встановлено щомісячну комісію, у зв`язку з чим положення договору №2210643 від 16.12.2021 про споживчий кредит в частині обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 1000 грн., є нікчемними на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», відтак стягненню не підлягають (постанова Верховного Суду від 09.10.2024 у справі №582/202/22).
Стосовно доводів апелянта щодо несправедливості умов договорів в частині визначення розміру процентів при пролонгуванні строку користування кредитом колегія суддів зазначає, що умови договорів про сплату процентів за користування кредитами є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри процентної ставки, в тому числі у випадку пролонгування строку кредитування, погоджено за домовленістю сторін, договори було укладено в електронній формі, про його умови ОСОБА_1 був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання.
З урахуванням встановлених обставин справи, за договором №2210643 від 16.12.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», підлягає до стягнення кредитна заборгованість в сумі 28450 грн., в частині стягнення комісії за даним договором в сумі 1000 грн. позов задоволенню не підлягає.
За договором №3379316894-167758 від 23.12.2021, укладеним ОСОБА_1 з ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», підлягає до стягнення кредитна заборгованість в сумі 2140 грн. В частині нарахованих ТОВ «Коллект центр» процентів в розмірі 3816 грн. позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не перевірив правильності проведеного позивачем розрахунку кредитного боргу та нарахування комісії, у зв`язку з чим оскаржуване рішення в частині вирішення первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено укладення з ОСОБА_1 кредитних договорів та перерахування сум кредиту, підстав для зміни чи скасування судового рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не вбачається.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 задоволено частково, на 89,44% (40795,60 грн./45611,60 грн.*100%), з останнього на користь ТОВ «Факторинг партнерс» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 2166,59 грн. (2422,40 грн.*89,44%).
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження рішення суду за первісним позовом задоволена частково, на 10,55% (4816 грн./45611,60 грн.*100%), в частині перегляду судового рішення за зустрічним позовом в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, з ТОВ «Факторинг партнерс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 383,34 грн. (3633,60 грн.*10,55%).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість в розмірі 40795,60 грн., яка складається із заборгованості:
-за договором №2210643 від 16 грудня 2021 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», в розмірі 28450 грн.;
-за договором №3379316894-167758 від 23 грудня 2021 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», в розмірі 2140 грн.;
-за договором №555163385175 від 27 грудня 2021 року, укладеним з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», в розмірі 10205,60 грн.
В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2166,59 грн. витрат зі сплати судового збору в суді першої інстанції.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» на користь ОСОБА_1 383,34 грн. витрат зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 квітня 2026 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк