Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/11241/25
Номер провадження2/711/2341/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Казидуб О.Г.
при секретарі – Шульга А.В.
за участю:
відповідача: ОСОБА_1 
представника відповідача-адвоката: Пересунько Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -
ВСТАНОВИВ:
Представник Сечко Сергій Володимирович, який діє в інтересах «Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ 20474912) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Місце реєстрації: АДРЕСА_1 , Місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 січня 2024 року між ПАТ «СК «АРКС» та СТОВ «Воля» в особі директора Головка Олексія Івановича, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) оферта № 0133142а4к3.
Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Фольсваген», р.н. № НОМЕР_2 .
У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
31 серпня 2024 року о 15 год. 40 зв. В м. Черкаси, вул. Гоголя, 219 відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю транспортного засобу «Фольсваген», р.н. НОМЕР_2 та велосипеду під керуванням сина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2024 року по справі № 712/10429/24, 31 серпня 2024 року близько 15:40 за адресою: АДРЕСА_3 , син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення за ст. 123 КУпАП, а саме, не дотримався безпечної швидкості руху та бокового інтервалу, керуючи велосипедом Roapmaster д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_1 ) здійснив наїзд на автомобіль Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_2 (власник СТОВ «Воля») під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився перед здійсненням маневру, в результаті настання ДТП автомобіль механічні пошкодження.
Даною постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2024 року по справі № 712/10429/24 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків, результатом чого було настання відповідної страхової події, а отже, ОСОБА_1 є відповідальною за нанесену шкоду.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX4219886 від 11 вересня 2024 року.
На підставі вищезазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 79677 грн. 60 коп.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АРКС» завдані збитки у розмірі 79677 грн. 60 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
08 квітня 2026 року ухвалою суду скасовано заочне рішення від 11 лютого 2026 року по даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
20 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Пересунько Людмила Андріївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дорожньо-транспортна пригода була спричинена за участю велосипедиста, страхова відповідальність якого не була застрахована. Так, велосипед не кваліфікується як механічний транспортний засіб у розумінні ПДР та не вважається джерелом підвищеної небезпеки. Договір ОСЦПВ поширюється лише на транспортні засоби, що потребують реєстрації або визначені законом.
Зазначає, що зіткнення автомобіля з велосипедом у цій конкретній ситуації не може бути кваліфіковано як взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а відтак відсутні підстави для застосування ст. 1188 ЦК України.
При цьому, ст. 41 ЗУ № 1961-IV визначає перелік випадків, за наявності яких МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом.
Цивільно-правова відповідальність ні відповідача, ні ОСОБА_2 не була застрахована, оскільки, велосипед відповідно до норм діючого законодавства не вважається джерелом підвищеної небезпеки.
Також, позивач не є страховиком винної особи, а саме, ОСОБА_2 , не є страховиком і відповідача, в тому числі, цивільно-правова відповідальність їх не була застрахована ні іншим страховиком та ні відповідачем ні ОСОБА_2 не було укладено зі страховою компанією договору добровільного майнового страхування.
В свою чергу, ст. 41 ЗУ № 1961-IV визначає перелік випадків, за наявності яких МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом.
Також, зазначає, що сама сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем потерпілому не обґрунтована належним чином, оскільки, пошкодження, які були отримані автомобілем потерпілого та ремонтні роботи, які були проведені на СТО, на якій було здійснено заміну запчастин пошкодженого авто, не відповідають дійсній спричиненій шкоді авто потерпілого та є неспівмірними з отриманими пошкодженнями. Як вбачається з ремонтних послуг, здійснених на СТО, потерпілому були замінені запчастини, які не були пошкоджені під час Дорожньо-транспортної пригоди, що вказує на недобросовісність щодо визначення фактичних пошкоджень автомобіля та формального підходу до визначення страхового відшкодування позивачем.
Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Представник позивача — Семенко Андрій Олегович, який діє в інтересах Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», у судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених її представником.
Адвокат Пересунько Людмила Андріївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Судом встановлено, що 29 січня 2024 року між АТ «СК «АРКС» в особі Першого заступника голови правління Межебицького Максима Станіславовича та Воля, СТОВ в особі директора Головко Олексія Івановича укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» Оферта № 0133142а4к3.
Відповідно до п. 4 Договору, предметом Договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього Договору.
Відповідно до п. 5 Договору, інформація про застрахований ТЗ, надана страхувальником – «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ – НОМЕР_4 , дата реєстрації – 09.02.2019, номер кузова (шасі) – НОМЕР_5 , 2018 р.в., сірого кольору, обєм двигуна – 2967 кв.см.
Відповідно до п. 11 Договору, страхова сума – 1700000 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 12 Договору, страховий тариф – 3,4%.
Відповідно до п. 13 Договору, страховий платіж – 57800 грн. 00 коп.
Відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/10429/24 від 16 вересня 2024 року, «31.08.2024р., близько 15:40 год. за адресою: АДРЕСА_3 , син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме: не дотримався безпечної швидкості руху та бокового інтервалу, керуючи велосипедом Roapmaster д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_1 ) здійснив наїзд на автомобіль Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_2 (власник СТОВ «Воя») під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився перед здійсненням маневру, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п..п.12.1,13.1 ПДР України, якому на момент вчинення правопорушення виповнилось 15 років, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 184 ч. 3 КУпАП.».
Вищезазначеною постановою звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 3 КУпАП і вирішено обмежитись оголошенням усного зауваження. Провадження по справі закрито.
Отже, ОСОБА_1 є відповідальною за нанесену шкоду.
09 вересня 2024 року страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Аркс» з Заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, на підставі якої та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX4219886 від 11 вересня 2024 року.
На підставі вищезазначеного страхового акту АТ «СУ «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 79677 грн. 60 коп., що підтверджується Платіжним дорученням № 1084345 від 12 вересня 2024 року.
24 грудня 2024 року АТ «СК «АРКС» ОСОБА_1 було направлено Претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просили перерахувати 79677 грн. 60 коп. на банківські реквізити АТ «СК «АРКС», після чого звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зазначеної суми в порядку суброгації (ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»), посилаючись на відсутність у винуватця ДТП договору страхування цивільно-правової відповідальності.
Предметом розгляду є правовідносини, що виникли 31 серпня 2024 року з делікту (завдання майнової шкоди), ускладнені наявністю договору добровільного майнового страхування потерпілого та відсутністю договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи велосипедиста та його законного представника, яка завдала шкоди.
Відповідно до розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року, яким було введено обов`язковий механізм прямого врегулювання збитків, що дозволило постраждалим звернутися за компенсацією до свого страховика, а не до компанії, яка застрахувала винуватця аварії. 
Відповідно до даного Закону введено механізм прямого врегулювання збитків, що дозволило постраждалим звертатися за компенсацією до свого страховика, а не до компанії, яка застрахувала винуватця аварії (ст. 19 вищевказаного Закону). 
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Дорожньо-транспортна пригода сталася 31 серпня 2024 року за участю транспортного засобу «Фольсваген», р.н. НОМЕР_2 та велосипеду під керуванням сина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 . 
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час спірних правовідносин, Закон втратив чинність 01.10.2025 року на підставі Закону №3720-IX від 21.05.2024),страховим випадком є дорожньотранспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 
ДТП було спричинено за участю велосипедиста, страхова відповідальність якого не була застрахована. Оскільки, велосипед не класифікується як механічний транспортний засіб у розумінні ПДР, та не вважається джерелом підвищеної небезпеки. Договір ОСЦПВ поширюється лише на транспортні засоби, що потребують реєстрації або визначені законом. 
Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 
У Постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року, справа №695/882/15-ц вказано, що «Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
У даному випадку зіткнення автомобіля з велосипедом не може розглядатися як взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування положень статті 1188 Цивільного кодексу України.
Водночас статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV визначено вичерпний перелік випадків, за наявності яких МТСБУ зобов`язане здійснити відшкодування шкоди на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц., стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що власник транспортного засобу, який зазнав шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, реалізує своє право на її відшкодування шляхом звернення з відповідною вимогою саме до страховика, у якого особа, відповідальна за завдання шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Велика Палата Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
Крім того, у постанові Велика Палата Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначено, що: «Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.»
Судом встановлено, що позивач не є страховиком особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_2 , а також не є страховиком відповідача ОСОБА_1 . При цьому цивільно-правова відповідальність вказаних осіб на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована жодним страховиком у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Оскільки відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковому страхуванню підлягає цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, що беруть участь у дорожньому русі та підлягають державній реєстрації, велосипед не відноситься до категорії транспортних засобів, власники яких зобов`язані укладати договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Велосипед не є механічним транспортним засобом у розумінні норм чинного законодавства, не підлягає державній реєстрації та щодо його власника законом не передбачено обов`язку укладення договору ОСЦПВ.
Судом встановлено, що Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0133142а4к3 від 29 січня 2024 року був укладений позивачем виключно зі СТОВ «Воля» як власником пошкодженого транспортного засобу та потерпілою особою у даній дорожньо-транспортній пригоді.
Також, слід зазначити, що велосипед, відповідно до Правил дорожнього руху та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не належить до механічних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності. Отже, у позивача АТ «СК «АРКС» був відсутній страховик винної особи, до якого він міг би пред`явити вимогу в порядку суброгації.
Посилання позивача на ст. 1191 ЦК України, право регресу особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, є безпідставним, оскільки позивач відшкодовував шкоду не за деліктне зобов`язання відповідача, а на виконання власного договірного обов`язку перед своїм страхувальником (потерпілим). 
Відповідно до ст. 1188 ЦК України, взаємодія автомобіля, як джерела підвищеної небезпеки та велосипеда, який не є таким джерелом не створює підстав для застосування спеціальних норм про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Загальні деліктні правовідносини між позивачем та відповідачем відсутні, оскільки право вимоги до ОСОБА_1 могло б належати безпосередньо потерпілому (СТОВ «Воля»), але останній свого права на позов до відповідача позивачу не відступав, а скористався правом на отримання страхового відшкодування за власним договором добровільного страхування.
За таких обставин, у АТ «СК «АРКС» не виникло передбаченого законом права зворотної вимоги ні в порядку суброгації, ні в порядку регресу до ОСОБА_1 .
З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. стягненню з відповідача не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 13, 80, 81, 141, 174, 178, 279, ЦПК України, ст. ст. 23, 993, 1191, 1188 ЦК України, ст. ст. 1, 6, 8, 9, 20, 25, 29, 36 Закону України «Про страхування», ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимогиПриватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 28 травня 2026 року.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб