СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Харків Справа №905/216/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» (вх.№5598 від 19.05.2026) про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» (вх.№2629Д від 10.12.2025) на рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 (м. Харків, суддя Макарова Ю.В., повне рішення складено 14.11.2025) та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/216/25 (м. Харків, суддя Макарова Ю.В., повне додаткове рішення складено 01.12.2025)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС», м. Дніпро, 
до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область,
про стягнення 62 182,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС», м.Дніпро до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область про стягнення 3% річних у розмірі 10761,51грн та інфляційних втрат у розмірі 51420,88грн - відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» від 19.11.2025 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.
За результатами розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.) прийнято постанову від 15.05.2026, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» задоволено частково. Рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 у справі №905/216/25 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» інфляційні втрати у сумі 51 420,88 грн, 3% річних у сумі 10 761,51 грн, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422, 40 грн. Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/216/25 скасовано. Прийнято нове рішення, яким задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з заявою (вх.№5598 від 19.05.2026) про ухвалення додаткового рішення. Зокрема, заявник просить долучити до матеріалів справи: Договір про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025; Додаток №1 від 04.12.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025; Додаток №2 від 04.12.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025; Акт №01 від 18.05.2026 здачі - приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025; Рахунок на оплату №01 від 18.05.2026; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за №3976 на підставі Рішення ради адвокатів Дніпропетровської області від 20.11.2018.
Разом з цим, просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» судові витрати по справі, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., понесених в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2026 для розгляду заяви у справі №905/216/25 визначено наступний склад суду: головуючий суддя-доповідач Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.
Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статі 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення у справі №905/216/25 до провадження. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення у справі №905/216/25 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу у строк до 27.05.2026 подати заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» (вх.№5598 від 19.05.2026) про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності).
Від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови (вх.№5794 від 25.05.2026) та (вх.№5795 від 25.05.2026), що є ідентичними за змістом, в яких останнє просить суд врахувати викладені вище заперечення та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до співмірної суми - 1000 грн.
В обґрунтування заперечень на заяву про ухвалення додаткової постанови відповідач зазначає наступне:
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також — чи була їх сума обґрунтованою. Позивач обґрунтовує стягнення витрат на правничу допомогу наступними доказами: договором про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2025 №01 з додатками; актом здачі-приймання від 18.05.2026; рахунком від 18.05.2026. Згідно з актом здачі приймання позивачу було надано наступні послуги: аналіз додаткового рішення суду по справі №905/216/25, консультування замовника щодо правовідносин; складання та подання апеляційної скарги. Вартість наданих послуг складає 10000,0 грн. Ні додатки до договору, ні акт здачі приймання не містять детального розрахунку часу, витраченого на кожну конкретну послугу;
- такі складові надання професійної правової допомоги, як аналіз рішення суду по справі №905/216/25, консультування замовника щодо правовідносин що визначені в акті, охоплюються послугою з підготовки та подання апеляційної скарги. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/789/21 та від 18.12.2024 у справі №911/826/23. Більш того, ухвалення рішення суду по справі №905/216/25 та подання апеляційної скарги не призвели до зміни правовідносин сторін, тому надання послуги з консультування замовника щодо правовідносин не мала правового сенсу. Крім того послуга з консультування позивача щодо правовідносин вже надавалася під час підготовки та розгляду справи в суді першої інстанції, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом здачі-приймання від 19.11.2025. Таким чином надані позивачем документи підтверджують надання правничої допомоги виключно у підготовці та поданні лише однієї заяви по суті — апеляційної скарги;
- справа №905/216/25 є малозначною з ціною позову лише 62182,39 грн., розглядалася в суді апеляційної інстанції без виклику сторін, тому участь в цій справі адвоката як представника не є обов`язковою згідно з положеннями ГПК України. 
Таким чином подання апеляційної скарги у не складній справі, не потребує збирання додаткових доказів та не потребує витрачання адвокатом значного обсягу часу. Так як правова допомога стосувалася лише складання апеляційної скарги по не складній справі, і ця робота не потребувала витрати значного часу, з урахуванням розміру позовних вимог та підготовкою всіх заяв по суті в суді першої інстанції тією ж самою особою, витрати на правничу допомогу в сумі 10000,0 грн. не можуть вважатися співмірним та підлягають суттєвому зменшенню;
- крім того, постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2026 по справі №905/216/25 стягнуто витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 10 000,00 грн. Так в суді першої інстанції правнича допомога надавалася у значно більшому розмірі: первинний аналіз документів і консультування клієнта; підготовка трьох заяв по суті — позовна заява, відповідь на відзив та додаткові пояснення. Що є доказом очевидної неспівмірності витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та таких же витрат в суді апеляційної інстанції;
- Східним апеляційним господарським судом вже розглянуто апеляційні скарги по 8 подібним справам між тими ж сторонами про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за договором відступлення права вимоги від 19.09.2023 з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (справи №905/858/25, №905/870/25, №905/871/25, №905/872/25, №905/873/25, №905/874/25, №905/875/25, №905/876/25). І в усіх цих справах правнича допомога надавалась та надається адвокатом Біжко Ю.О. Тому з кожною новою скаргою адвокат позивача мав витрачати значно менше часу на підготовку заяв по суті, і відповідно мав зменшуватися і розмір витрат на правничу допомогу. Що додатково підтверджує неспівмірність та необґрунтованість витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Крім того у межах розгляду справи №905/216/25 позивачем подано дві заяви по стягненню витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 25000 грн., що складає більше 40% розміру позовних вимог у справі.
Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В апеляційній скарзі, позивач зазначав, що у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, скаржник понесе судові витрати у розмірі 13 633,60 грн, з яких 3 633,60 грн витрати зі сплати судового збору; 10 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. У разі понесення додаткових судових витрат, Скаржником буде заявлено відповідне клопотання про збільшення розміру понесених судових витрат. Документальне підтвердження понесених Скаржником судових витрат будуть подані відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, постанова апеляційного суду у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 прийнята 15.05.2025. Заява про ухвалення додаткового рішення подана до Східного апеляційного господарського суду через систему «Електронний Суд» 19.05.2026, тобто в межах встановленого законодавством строку. 
У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що загальний розмір понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, становить 10 000,00 грн.
Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надані копії: Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025, Додатку №1 та Додатку №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025, Акту №01 від 18.05.2026 здачі-приймання до Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025, Рахунку на оплату №01 від 18.05.2026.
Відповідно до умов Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025 (надалі - Договір), укладеного між Адвокатським бюро «Юлії Біжко» (надалі - Адвокатське бюро, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» (надалі - Замовник), Адвокатське бюро зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу (надалі - Послуги) у формі захисту прав та інтересів Замовника складання та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 у справі та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/216/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця про стягнення заборгованості.
Відповідно до п. 2.2 Договору умови надання Послуг визначаються у Додатку №1 до цього Договору. 
За умовами п. 3.1 та п. 3.2 Договору послуги надаються Адвокатським бюро Замовнику в усній або в письмовій формі, а також шляхом вчинення юридично значимих дій передбачених законодавством України. Під час передачі результатів Послуг Сторони складають у двох екземплярах Акт здачі - прийняття наданих юридичних послуг по одному екземпляру для кожної зі Сторін.
Згідно з п. 4.1 Договору Адвокатське бюро зобов`язується вчиняти усі необхідні дії для надання адвокатських послуг (професійну правничу допомогу), передбачених цим Договором, а саме:
- аналіз рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 та додаткового рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/216/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (п.п. 4.1.1. п. 4.1. Договору);
- консультація Замовника щодо вищезазначених правовідносин (п.п. 4.1.2. п. 4.1. Договору);
- складання та подання до Східного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 у справі №905/216/25 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/21625 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (п.п. 4.1.3. п. 4.1. Договору);
- складання інших процесуальних документів (за потереби) (п.п. 4.1.4. п. 4.1. Договору).
Пунктом 5.1.1 Договору сторони погодили, що Адвокатське бюро має право на отримання від Замовника гонорару (винагороди) за надані відповідно до цього Договору Послуги, передбачені предметом цього Договору. 
Замовник зобов`язується своєчасно приймати надані Послуги та сплачувати за них обумовлений цим Договором гонорар (винагороду) (п. 6.1.1 Договору). 
Відповідно до п. 8.1 Договору за Послуги, що надаються відповідно до цього Договору, Замовник зобов`язується сплачувати Адвокатському бюро гонорар (винагороду). 
Сума гонорару (винагороди) за Послуги, що надаються Адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між Сторонами визначається Додатком №2 до цього Договору (п. 8.2 Договору). 
На визначення розміру гонорару (винагороди) Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання адвокатських послуг (правової допомоги) (п. 8.3 Договору). 
Згідно з п. 8.4 Договору факт надання Послуг підтверджується Актом здачі - прийняття наданих послуг, який підписуються Сторонами та є разом з наданим Адвокатським бюро рахунком - підставою для перерахування суми гонорару (винагороди).
Цей Договір набирає чинності з дати підписання, яку зазначено на початку тексту цього Договору, і зберігає чинність до виконання зобов`язань за ним (п. 9.1. Договору).
До вказаного Договору сторонами підписано Додаток №1 від 04.12.2025, яким погодили, що професійна правнича допомога за договором про надання професійної правничої допомоги №01 від 07.06.2026 буде надаватись адвокатом Біжко Юлією Олександрівною (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за №3976 на підставі Рішення ради адвокатів Дніпропетровської області від 20.11.2018), для чого адвокату Біжко Юлії Олександрівні Замовником надається право: подавати та підписувати від імені Замовника заяви, запити, позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, тощо; знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, фотокопії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти; одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, судових наказів та виконавчих листів; одержувати необхідні довідки, акти, постанови, листи, поштову кореспонденцію тощо; бути представником в органах прокуратури, служби безпеки України, в органах поліції; бути представником в судах, господарських судах, адміністративних судах, судах, апеляційних судах, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду України, Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду України, Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду України, Верховному суді, а також в судах по адміністративним, цивільним та кримінальним справам, кримінальним провадженням, з правами, якими наділений законом позивач, відповідач, заявник, треті особи, потерпілі особі, з правом пред`явлення позову, змінювати предмет і підставу позову, з правом брати участь у судових засіданнях, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, в тому числі з правом закінчення справи мировою угодою, з правом визнавати повністю та/або частково позовні вимоги, укладати мирові угоди тощо та з правом на оскарження рішення суду; подавати та підписувати від імені Замовника необхідні заяви (позовні тощо) й скарги (апеляційні, касаційні), інші заяви, довідки, клопотання, відгуки, пояснення, запити, мирові угоди, інші документи; бути представником Замовника у відділах державної виконавчої служби, приватних виконавців для чого йому надається право пред`являти виконавчі листи та судові накази до виконання, знайомитись з матеріалами виконавчих проваджень, тощо сплачувати державне мито, судовий збір або будь-які інші платежі. 
Також сторонами підписано Додаток №2 до Договору, в якому погодили, що Замовник зобов`язується сплатити Адвокатському бюро гонорар (винагороду). Гонорар (винагорода) Адвокатського бюро за надану професійну правничу допомогу за Договором про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025 є фіксованим та складає 10 000,00 грн. Гонорар (винагорода) Адвокатського бюро оплачується з відстрочкою платежу, а саме: 10 000,00 грн оплачується Замовником протягом 30 днів з дня ухвалення рішення суду.
До матеріалів справи надано складений та підписаний 18.05.2026 сторонами Акт здачі-приймання до Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 04.12.2025, відповідно до якого Адвокатське бюро надало, а Замовник прийняв професійну правничу допомогу у вигляді: 
- аналізу рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 та додаткового рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/216/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;
- консультації Замовника щодо вищезазначених правовідносин;
- складання та подання до Східного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.11.2025 у справі №905/874/25 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 01.12.2025 у справі №905/21625 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС Транс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;
Відповідно до п. 2 вказаного Акту професійна правнича допомога згідно даного Акту надана Адвокатським бюро вчасно, у повному обсязі та з дотриманням інших умов Договору. Пунктом 3 вказаного Акту сторони погодили, що вартість наданих адвокатських послуг складає 10 000,00 грн. 
Також до матеріалів справи надано Рахунок на оплату № 01 від 18.05.2025 винагороди (гонорару) відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 04.12.2025 в сумі 10 000,00 грн.
Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд враховує чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).
Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд зазначає, що під час апеляційного перегляду справи обсяг роботи адвоката об`єктивно є значно меншим, ніж під час підготовки та розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки фундаментальна правова позиція сторони вже є сформованою, а доказова база — зібраною.
Колегія суддів бере до уваги, що справа №905/216/25 є малозначною в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України. З огляду на зазначене, представництво інтересів позивача саме на стадії апеляційного провадження не вимагало від адвоката вивчення додаткових джерел права, пошуку нових аргументів чи формування висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту Акта наданих послуг, такі складові професійної правничої допомоги, як аналіз рішення суду першої інстанції у справі №905/216/25 та консультування замовника щодо спірних правовідносин, за своєю суттю є невід`ємними підготовчими етапами. Відтак, вказані дії не є відокремленими послугами, оскільки вони повністю охоплюються комплексною послугою зі складання та подання апеляційної скарги. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/789/21 та від 18.12.2024 у справі №911/826/23.
Враховуючи викладене, а також керуючись критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, з урахуванням того, що апеляційну скаргу було задоволено частково, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн за складання апеляційної скарги в типовій малозначній справі є очевидно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, ціною позову.
На думку суду апеляційної інстанції, вказані вище обставини свідчать про надмірний розмір заявлених до відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Суд враховує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 24.06.2025 у справі №914/3625/23 тощо.
Суд апеляційної інстанції не заперечує право адвоката та його довірителя на відповідну оцінку вартості та необхідності наданих послуг (зокрема, вказану в Акті виконаних робіт), але оцінює обставини справи з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі (позивача).
Отже, з підстав, наведених вище, заявлений ТОВ «СКС ТРАНС» розмір витрат на професійну правничу допомогу, на думку апеляційного господарського суду, не узгоджується з вищенаведеними вимогами щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат.
Зазначене є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.
Водночас, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надала заперечення проти ухвалення додаткової постанови, в яких просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, з тих підстав, що ані додатки до договору, ані акт здачі приймання не містять детального розрахунку часу, витраченого на кожну конкретну послугу.
Колегія суддів зазначає, що стосовно змісту детального опису робіт, Велика Палати Верховного Суду у пунктах 139-147 постанови від 22.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила наступне:
«Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.»
При цьому, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21 наведене наступне: «Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України хоча і містить положення про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, проте ця норма не передбачає (не конкретизує), що такий детальний опис робіт (наданих послуг) має бути оформлений окремим документом.
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Наведене підтверджується численною усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ до суду не подавався, а Верховний Суд брав до уваги те, що такий детальний опис робіт (наданих послуг) міститься в інших наданих стороною доказах та визнавав достатніми надані стороною докази в їх сукупності (серед яких був відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ) на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу (постанови та додаткові постанови Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 910/18954/17, від 16 червня 2021 року у справі 3 904/1672/19, від 18 червня 2020 року у справі № 873/91/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 911/1006/19, від 07 липня 2020 року у справі № 914/1002/19, від 07 грудня 2020 року у справі № 910/11361/19 та інші).
Зі змісту договору №01 від 04.12.2025, вбачається, що останнім встановлено фіксований розмір гонорару, що виключає необхідність обов`язкового зазначення в Акті №01 від 18.05.2026 детального погодинного розрахунку витраченого адвокатом часу на кожну окрему процесуальну дію. Оскільки сторони погодили саме фіксований розмір винагороди за комплекс послуг.
Щодо тверджень відповідача про те, що Східним апеляційним господарським судом розглядалися апеляційні скарги у 8 подібних справах між тими ж сторонами, у зв`язку з чим адвокат позивача мав витрачати значно менше часу на підготовку процесуальних документів, колегія суддів зазначає наступне.
Розгляд судами інших подібних справ, навіть за участю тих самих сторін, не є підставою для нівелювання права сторони на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в цій конкретній справі. 
Щодо доводів відповідача про те, що позивачем у межах справи було подано дві заяви про стягнення витрат на загальну суму 25 000,00 грн, що становить більше 40% від ціни позову, колегія суддів зазначає про наступне.
Приписами Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено право учасника справи на розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді кожної інстанції окремо. Реалізація позивачем свого процесуального права на подання окремої заяви за наслідками апеляційного провадження відповідає закону. Сама по собі загальна сума заявлених витрат за дві інстанції не може слугувати підставою для зменшення до такого запропонованого відповідачем розміру, оскільки суд здійснює оцінку співмірності витрат виходячи з конкретних послуг, наданих на відповідній стадії судового розгляду.
Проте, колегія суддів вважає обґрунтованим доводи відповідача про те, що обсяг наданої адвокатом допомоги в суді апеляційної інстанції (який фактично звівся до складання однієї апеляційної скарги) є неспіврозмірно меншим порівняно з роботою, виконаною під час розгляду справи в суді першої інстанції (де готувалися позовна заява, відповідь на відзив та додаткові пояснення). 
Як вже було зазначено вище колегією суддів, та як слушно зазначає відповідач, справа №905/216/25 є малозначною в розумінні процесуального закону, ціна позову становить 62 182,39 грн.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з критеріїв співмірності, необхідності та обґрунтованості витрат на правову допомогу, з метою дотримання балансу інтересів обох сторін та з урахуванням заперечень відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, що підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС», є 5 000,00 грн. 
З огляду на що, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 02.08.2026 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.04.2026 №4857-ІХ).
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст. 244 ГПК України.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» (вх.№5598 від 19.05.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі №905/216/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, код 40150216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» (49010, м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8, оф. 13, код ЄДРПОУ 43556600) витрати на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок). 
3.В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман 

Суддя О.І. Склярук 

Суддя В.С. Хачатрян