Дата документу 18.06.2026	Справа № 545/4572/23	
 	Провадження № 2/554/4342/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :
головуючого судді - Материнко М.О.,
за участю секретаря судового засідання – Шляхової Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава за цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :
До суду звернулося Акціонерне товариство «Сенс Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.09.2016 року в розмірі 69 401,11 грн.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 31 грудня 2025 року позовні вимоги АТ «Сенс Банк» було задоволено у повному обсязі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави, за результатами розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 , вказане заочне рішення від 31.12.2025 року було скасовано, а справу призначено до повторного розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
В обгрунтування своїх позовних вимог Банк вказував, що факт укладення 07.09.2016 між сторонами кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку було підписано відповідачем, зі змісту якої вбачається, що останній підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Заборгованість відповідача, яку просить стягнути позивач становить 69 401,11 грн, з яких:- 42 169,04 грн – тіло кредиту; - 541,80 грн – відсотки за користування кредитом; - 24 521,67 грн – прострочене тіло кредиту; - 2 168,60 грн – відсотки за прострочену заборгованість.
У випадку несплати мінімального платежу заборгованість, яка не погашена Клієнтом в термін (строк), установлений Кредитним договором переходить в прострочені боргові зобовязання. В подальшому прострочені боргові зобовязання додаються до мінімального платежу, який Боржник має сплатити в наступному Платіжному періоді. Зауважую, що заборгованість за тілом кредиту складається з заборгованості за поточним та простроченим тілом, а заборгованість за відсотками складається з заборгованості за поточними відсотками (відсотки, які були нараховані в поточному періоді) та заборгованості за простроченими відсотками. Тобто заборгованість за простроченими відсотками - це нараховані відсотки за кредит, які не було сплачено боржником в попередніх платіжних періодах, а заборгованість за прострочене тіло кредиту - це несплачені обов`язкові платежі по тілу кредиту. Фактично кожного Платіжного періоду у випадку несвоєчасної сплати мінімального платежу відбувається перенесення поточної заборгованості в прострочену. Також у випадку перевищення Боржником кредитного ліміту нараховується плата за овердрафт.
Відповідач ОСОБА_1 скористався своїм процесуальним правом та надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог АТ «Сенс Банк» заперечував у повному обсязі. У своєму відзиві відповідач посилався на відсутність належних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт отримання ним кредиту та рух коштів, зазначав про незаконність та нікчемність нарахування банком щомісячних комісій за розрахунково-касове обслуговування, а також заявив про застосування наслідків спливу загальної позовної давності.
Судом встановлено, що 07.09.2016 року відповідачем була підписана Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що укладається згідно з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінам, доповненнями та усіма Додатками до нього діюча редакція якого розміщена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою [www.alfabank.com](https://www.alfabank.com).ua. Також, зазначено, що відповідачу видана міжнародна платіжна картка DMC Gold, строком дії 2 роки з моменту її випуску. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та /або операцій зняття коштів готівкою встановлено у розмірі 40% річних. 
Відповідно до пункту 4 Оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії повернення заборгованості за Кредитом та сплата відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за Договором, в тому числі у випадку застосування умов Програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснюється Клієнтом відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості Кредиту міститься в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Альфа Банк». 
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні быть складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. 
Частинами 3 та 6 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що: - відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів; - керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку.
Враховуючи п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.
Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).
Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. 
Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 
Відповідно до позиції Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц суд вказав що: доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. До первинних документів відносяться такі документи, які також підтверджують розмір наданого відповідачу кредиту. 
Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківскому рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 
Отож, надана банком виписка підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено також у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Щодо отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, то виписка по картрахунку підтверджує, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. 
Також, у Постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що *«якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які повязані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обовязку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини пятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»*. 
Як вбачається з Оферти, яка міститься в матеріалах справи, то у п. 3.3 чітко передбачено перелік додаткових послуг. У Публічній пропозиції (в редакції чинній на час укладення кредитного договору) зазначено наступне. Відповідло до п. 3.3. Додатку 4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» відкриття Рахунку і отримання кредиту в вигляді Відновлювальної кредитної лінії здійснюється на підставі Договору, цього Додатку №4, а також укладеної між Сторонами на підставі Договору та цього Додатку №4 Угоди. Угода між Клієнтом та Банком укладається в порядку передбаченому Договором та з урахуванням умов цього Додатку № 4. Кожна Угода обов`язково містить суму кредиту, строк надання кредиту, тип кредиту, мету кредиту, розмір процентів, що встановлюються за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії, комісійних винагород (у випадку їх наявності), необхідність укладення договорів щодо супутніх послуг, а також інші умови погоджені Сторонами та передбачені вимогами діючого законодавства України. 
В п. 3.4.3. Додатку 4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» зазначено, що розмір процентної ставки за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії, а також розмір інших платежів та комісій, в тому числі в рамках Програми «Моментальна розстрочка на карту»/«Легка розстрочка» визначені Тарифами та зазначені в Угоді. У п. 3.9 (ж) Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб встановлено, що за надання суми Кредиту для Програми «Моментальна розстрочка на карту» Клієнт за кожен місяць сплачує Банку щомісячну комісію у розмірі, що вказується в Розділі ІІІ цього Додатку № 4. В таблиці Додатку № 4 зазначено, що Комісійна винагорода за надання кредиту, щомісячна від суми Кредиту для Програми «Моментальна розстрочка на карту» становить — 1,8%. 
Також, «Альфа-чек» – послуга щодо надання інформації про здійснені операції з застосуванням Картки у вигляді (1) SMS повідомлень відправлених на мобільний телефон Клієнта, номер якого вказаний Клієнтом в Анкеті-заяві про акцепт або окремій заяві про надання послуги Альфа-чек (залежно від того, на підставі якого документа була підключена послуга Альфа-чек) або (2) повідомлень через альтернативні канали передачі повідомлень або (3) PUSH-повідомлень. При укладенні Договору послуга Альфа-чек (в частині отримання SMS повідомлень) підключається автоматично до всіх Карток, що випускаються на підставі укладених Угод про обслуговування Платіжної картки. Відповідачем не надано суду доказів, що він звертався в банк із заявою щодо відключення послуги в частині отримання SMS повідомлень. Таким чином, всі здійсненні банком нарахування здійснені позивачем відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору. 
Крім цього, хочу наголосити на тому, що у разі, якщо буде встановлено, що споживач не лише підписав анкету-заяву, а й, наприклад, отримав кредитну картку, користувався кредитними коштами, за відомостями про рух коштів за рахунком позичальника можна з`ясувати кредитний ліміт, номер кредитної картки та процентну ставку, за якою здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами, та підтверджується часткове повернення позичальником кредитних коштів, у такому разі обґрунтованим буде висновок, що споживач погодився на пропозицію кредитодавця щодо укладення кредитного договору. Надані банком документи до позовної заяви, які підписані відповідачем, містять істотні умови кредитного договору щодо розміру кредиту, порядку його повернення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом та інші важливі правові аспекти.
Отже, позичальник був ознайомлений із умовами кредитування у банку, порядком погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, загальним розміром вказаних сум та розміром сукупних витрат, необхідних для укладення кредитного договору. Таким чином, при укладенні спірного правочину сторони погодили його умови, кредитний договір був підписаний позичальником без зауважень і заперечень, що позичальник підтвердив своїм підписом; не оскаржував й не порушував питання про розірвання кредитного договору, тривалий час виконував умови кредитного договору, сплачуючи кредитні кошти, а отже, не вважав його умови несправедливими.
При розгляді вказаної справи, суд враховує позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обовязки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі N 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Розмір нарахувань заборгованості відповідачем належними доказами не спростовано, власного контррозрахунку не надано, а тому на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в заявленому позивачем розмірі. З огляду на викладене, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Так, за змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1ст. 638ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно дост. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту.
За положеннями ч. 2ст. 8Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1ст.514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України).
Відповідно дост.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч.1ст. 137 ЦПК України: витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Враховуючи вищевикладене ,складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_2 .
За частиною 1статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.141,258-259,263-265,268,273,274-279,354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 69,401.11 грн, з яких: - 42,169.04 грн – тіло кредиту; - 541.80 грн – відсотки за користування кредитом; - 24,521.67 грн – просрочене тіло кредиту; - 2,168.60 грн – відсотки за просрочену заборгованість .
Стягнутиз ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» понесені витрати на правову допомогу у розмірі: 3000,00 грн;
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:Акціонерне товариство «Сенс Банк » Код ЄДРПОУ: 23494714 місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100. 
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
Суддя М.О. Материнко