ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2026 р. Справа № 918/282/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., 
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" від 01.05.2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/282/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" 
до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" 
про стягнення заборгованості в сумі 320 004 грн 91 коп.,

без виклику учасників справи.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27 квітня 2026 року у справі № 918/282/26 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" 282 951 грн 58 коп. - основного боргу, 28 895 грн 67 коп. - пені, 2 821 грн 11 коп. - 3% річних, 5 336 грн 55 коп. - інфляційних втрат та 3 840 грн 06 коп. - витрат по оплаті судового збору.
4 травня 2026 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" через систему "Електронний суд" надійшла заява від 01.05.2026 року про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51 000 грн 00 коп. 
Так, судом при ухваленні рішення від 27 квітня 2026 року у справі № 918/282/26 не вирішено питання щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З аналізу вищезазначених норм ГПК України вбачається, що суд ухвалює додаткове рішення про судові витрати без повідомлення учасників справи, а виклик учасників справи у судове засідання для ухвалення додаткового рішення є ініціативою суду, а не його обов`язком.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. 
Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Так, в позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" просило стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Зокрема в позовній заяві було зазначено, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 51 000 грн 00 коп. Крім того в позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" було зазначено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази, які підтверджуватимуть розмір судових витрат у зв`язку з розглядом справи.
До заяви від 01.05.2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/282/26 представником позивача додано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51 000 грн 00 коп.
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесених витрат в сумі 51 000 грн 00 коп. представник позивача надав Договір про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026, укладений між адвокатом Котковою Ольгою Анатоліївною (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" (далі - Клієнт); Додаток № 2 від 3 березня 2026 року "Вартість наданих послуг та порядок розрахунків" за Договором про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026; Акт прийому-передачі виконаних робіт № 2 на суму 51 000 грн 00 коп.; Детальний опис виконаних робіт/витраченого часу за період: 3 березня 2026 року - 28 квітня 2026 року; Рахунок від 03.03.2026 року № 2/12/02/26 на суму 51 000 грн 00 коп. та платіжне доручення від 5 березня 2026 року № 760 на суму 51 000 грн 00 коп.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Клієнт доручає Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Клієнту за плату послуги у сфері права.
Згідно п. 1.2. Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 під послугами у сфері права у вигляді правничої допомоги Сторони розуміють надання Клієнту наступних послуг:
1.2.1. консультаційні послуги, аналіз необхідних документів та інших матеріалів і підготовка проектів позовних заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, клопотань, письмових заяв, пояснень та інших документів, необхідних для розгляду у судах справ за участю Клієнта;
1.2.2. з представництва інтересів Клієнта в усіх судах загальної юрисдикції України з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, заявнику, відповідачу, заінтересованій особі, треті особі, учаснику справи про банкрутство, зокрема, але не виключно підписувати та подавати від імені Клієнта позовні заяви інші заяви по суті справи, заяви про забезпечення позову, заяви про забезпечення доказів, заяви та клопотання з процесуальних питань, а також заперечення проти заяв і клопотань, апеляційні та касаційні скарга, скарги в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні документи; знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються інтересів Клієнта; ознайомлюватися з матеріалами справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; брати участь в судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; ставити питання учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; заявляти відводи; визнавати позови, відмовлятися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, змінювати підстави або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовлятися від вимог апеляційної або касаційної скарги; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти, оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках та іншими процесуальними правами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінальним процесуальним кодексом України.
В пункті 2.1. Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 сторони погодили, що оплата послуг за цим Договором здійснюється у розмірі та порядку, що встановлюється окремою домовленістю Сторін у Додатку № 1 до цього Договору.
Клієнт відшкодовує Виконавцю понесені Виконавцем підтверджені витрати, які прямо пов`язані із наданням Послуг за дорученням, а саме витрати на відрядження, поштові втрати, тощо (пункт 2.2. Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026).
Договір вважається укладеним та набирає чинності з 12 лютого 2026 року і діє включно до 31 грудня 2026 року, а в частині виконання фінансових зобов`язань дія Договору не припиняється до повного виконання Сторонами таких зобов`язань (пункт 6.1. Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026).
В Додатку № 2 від 3 березня 2026 року "Вартість наданих послуг та порядок розрахунків" за Договором про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 сторони Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги 12/02/2026, на виконання пункту 2.1. Договору домовились про таке:
1. Сторони погодили, що вартість наданих Виконавцем послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги (включаючи будь-які види правових (юридичних) послуг та робіт) у межах господарської справи за позовом Клієнта про стягнення заборгованості за договором поставки № 96-96 від 21.03.2025 до Приватного підприємства "АГРО- ЕКСПРЕС-СЕРВІС", незалежно від обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та кількості часу, витраченого Виконавцем, становить:
(1) За попередній аналіз наданих Клієнтом документів, підготовку та подання позову, супровід розгляду справи під час провадження в суді першої інстанції - 51 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок);
(2) за надання Виконавцем інших видів правничої допомоги (в тому числі але не виключно, надання правничої допомоги у випадку оскарження ухвал суду першої інстанції до апеляційної чи касаційної інстанції тощо), окрім визначених у підпункті (1) цього пункту - встановлюється Сторонами додатково.
2. Всі розрахунки за цим Додатком проводяться Клієнтом у національній валюті України - гривні в безготівковій формі шляхом здійснення платежу на банківський рахунок, зазначений у відповідному рахунку Виконавця на оплату. Клієнт зобов`язується здійснити попередню оплату вартості послуг, передбачену пунктом 1 цього Додатку протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку Виконавця.
5. Факт надання правової допомоги за Договором підтверджується актами приймання-передачі послуг, що підписуються Сторонами, і є первинними обліковими документами. Акти приймання-передачі послуг готуються Виконавцем і передаються Клієнту разом із рахунком для оплати не пізніше 2 (двох) днів з дня ухвалення рішення суду. У разі відсутності зауважень до якості та/або обсягу наданих послуг Клієнт протягом 1 (одного) календарного дня підписує та повертає Виконавцю його примірник акту приймання-передачі послуг. Акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, якщо протягом 1 (одного) календарного дня з моменту його отримання Клієнт не надав Виконавцю письмові аргументовані заперечення на акт.
Договір та Додаток № 2 підписано повноважними представниками сторін та зі сторони Клієнта скріплено печаткою юридичної особи.
В Акті прийому-передачі виконаних робіт № 2 сторони підтвердили, що відповідно до Договору про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 Виконавець надав, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу:
- Проведено попередній аналіз наданих Клієнтом документів; здійснено пошук релевантної судової практики та розрахунок заборгованості за договором поставки; підготовлено проєкт позову та подано до суду позов від імені Клієнта до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (код ЄДРПОУ 30132761) про стягнення заборгованості за договором поставки № 96-96 від 21.03.2025 року; здійснено супровід розгляду справи № 918/282/26 у Господарському суді Рівненської області вартістю 51 000,00 грн.
Розмір винагороди за надану правничу допомогу відповідно до укладеного між сторонами договору складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок без ПДВ.
Послуги надано в повному об`ємі відповідно до звернень Клієнта та з дотриманням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Клієнт не має претензій до характеру, якості та строків надання послуг.
Акт складено відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Згідно Детального опису виконаних робіт/витраченого часу за період: 3 березня 2026 року - 28 квітня 2026 року Клієнту - Товариству з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" було надано послуги: 
- Аналіз документів щодо заборгованості Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" за Договором поставки № 96-96 від 21 березня 2023 року, отриманих від клієнта. Обговорення з клієнтом порядку дій та стратегії;
- Пошук та аналіз релевантної судової практики щодо належного способу захисту, розрахунку штрафних санкцій, застосування позовної давності та форс-мажору;
- Розпочато підготовку проекту позову, здійснення розрахунку суми заборгованості Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" за Договором поставки № 96-96 від 21 березня 2023 року;
- Продовжено підготовку проекту позову, здійснення розрахунку суми пені, 3% річних та інфляційних втрат по 16 видаткових накладних, що підлягають стягненню з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" за невиконання Договору поставки № 96-96 від 21 березня 2023 року, та суми судового збору;
- Проведення зустрічі з клієнтом; виготовлено копії документів з оригіналів клієнта, необхідних для позову;
- Підготовка додатків до позову. Формування позовної заяви, надсилання ПП "Агро-Експрес-Сервіс" та до Господарського суду Рівненської області засобами Електронного суду.
Клієнт повністю розрахувався за отримані послуги, перерахувавши адвокату, на підставі Рахунку від 03.03.2026 року № 2/12/02/26, кошти в сумі 51 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 5 березня 2026 року № 760.
Правову допомогу за договором про надання послуг у сфері права у вигляді правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 надавав Клієнту адвокат Коткова Ольга Анатоліївна.
Доказом того, що Коткова Ольга Анатоліївна є адвокатом свідчить Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.09.2020 року Серія КС № 9502/10.
Також до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги Серії АІ № 2142783 від 3 березня 2026 року адвоката Коткової Ольги Анатоліївни, виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, на підставі договору про надання правничої допомоги від 12 лютого 2026 року № 12/02/2026 
Сторони підтвердили факт надання правничої допомоги на загальну суму 51 000 грн 00 коп. в підписаному акті прийому-передачі виконаних робіт № 2.
Вищезазначений акт прийому-передачі виконаних робіт підписаний повноважними представниками сторін та зі сторони Клієнта скріплено печаткою юридичної особи.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами другою та третьою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.
Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, дійшов висновку про те, що справедливими, розумними та співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 31 000 грн 00 коп.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дану позицію підтримує Верховний Суд відповідно до постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.
Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені повністю, та враховуючи, що судом при ухваленні рішення від 27.04.2026 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу при розгляді справи № 918/282/26, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" від 01.05.2026 року про ухвалення додаткового рішення та в порядку ст. 244 ГПК України ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати позивача на оплату правничої допомоги в розмірі 31 000 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" від 01.05.2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/282/26 - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (35112, Рівненська обл., с. Ярославичі, вул. Шкільна, буд. 50, код ЄДРПОУ 30132761) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вюрт-Україна" (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 12, код ЄДРПОУ 20010785) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31 000 (тридцять одна тисяча) грн 00 коп.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 14 травня 2026 року.

Суддя Політика Н.А.