Справа № 639/3680/25
Провадження 2/639/221/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Рубіжного С.О.,
за участю секретаря – Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 22.05.202 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та визнання права власності - задоволено.
Припинено право власності ОСОБА_2 на 5/20 часток об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1755912663101, номер відомостей про речове право 52967280.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 5/20 часток у квартирі АДРЕСА_2 .
Перераховано ОСОБА_2 , грошову суму у розмірі 476 285 (чотириста сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 43 копійки в якості компенсації вартості 5/20 частки квартири, що сплачена на депозитний рахунок суду відповідно до наступних платіжних інструкцій:
- 176 285,43 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607979441.1 від 07.04.2026;
- 300 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.607077007.1 від 06.04.2026 року.
Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10 год. 15 хв. на 01 червня 2026 року в приміщенні Новобаварського районного суду м. Харкова. 
Надано стороні відповідача строк до 27 травня 2026 року для надання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
27 травня 2026 року зареєстровано заяву представника позивача ОСОБА_1 – Крижановського М.В., сформована в системі «Електронний кабінет» 26.05.2026 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати у загальній сумі 66 172,84 грн., які складаються із: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн., витрати з проведення експертизи у розмірі 21 393,60 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 779,24 грн. 
01 червня 2026 року зареєстрована заява представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Грайворонського І.В., відповідно до якої відповідачка не погоджується з наявністю підстав для компенсації на користь позивачки витрат на правничу допомогу з наступних підстав: 
Додаткова угода від 30.04.2025 до Договору № 13/23 від 22.06.2023 про надання правничої допомоги є неукладеною, відтак не породжує прав та обов`язків сторін нею встановлених, зокрема щодо розміру заявлених до компенсації витрат.
З умов Договору вбачається, що Сторони домовились про його укладення та укладення Додаткових угод до нього виключно у двох формах на розсуд Сторін: або шляхом власноручного підпису Сторонами. Від імені об`єднання – підписує Керуючий партнер; або шляхом накладення електронного цифрового підпису. Проте до заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат представник позивачки надав копію Додаткової угоди від 30.04.2025 до Договору, в п. 1.1. якої зазначено про розмір гонорару в сумі 40 000,00 грн. за представництво інтересів ОСОБА_1 в Новобаварському районному суді м. Харкова у справі за її позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та порядок його сплати – не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття судом першої інстанції остаточного рішення по справі.
Так, сам Договір укладений в належній формі – шляхом накладення електронного-цифрового підпису Сторін. 
Проте Додаткова угода від 30.04.2025 до нього не підписана ні власноручним підписом Керуючого партнера Адвокатського об`єднання, ні електронно-цифровим підписом Адвокатського об`єднання чи хоча б ЕЦП Керуючого партнера. 
Так само і Акт наданих послуг містить тільки копію власноручного підпису та відтиску печатки об`єднання. 
Тому вважаю, що Сторони не узгодили розмір гонорару, оскільки Додаткова угоду про умови його сплати та розмір не є укладеною його Сторонами у спосіб, передбачений Договором про надання правничої допомоги.
Уклавши Договір його Сторони дійшли згоди, що договір та додаткові угоди до нього підписуються (укладаються) шляхом або проставлення власноручних підписів, або шляхом накладення ЕЦП. Натомість Адвокатське об`єднання та Колесник-Лагутіна О.В. не домовлялись про можливість укладення Додаткових угод до Договору в спрощеній формі (наприклад, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами). 
У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що Додаткова угода від 30.04.2025 укладена, оскільки угода містить тільки копію підпису керуючого та відтиску печатки об`єднання, в той час як підпис позивачки виконаний нею від руки. 
Якщо Суд прийде до висновку про наявність підстав для стягнення компенсації витрати на професійну правничу допомогу, то є підстави для зменшення заявленого розміру. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). 
Отже: - Дана справа не є складною. Судова практика Верховного Суду сформована та є одноманітною, представник позивачки в дебатах заявляв про її використання при складенні документів по суті справи. Тому не переписавування правового обґрунтування позову з мотивувальної частини з постанови Верховного Суду зі схожими обставинами спору не вимагає багато часу та зусиль адвоката. 
В акті позивачка просить компенсувати витрати на «усні її консультації та повідомлення про можливі результати розгляду справи». 
Проте Верховний Суд послідовно зазначає, що витрати на юридичні консультації при складанні позову зазвичай не відшкодовуються як окремий самостійний вид професійної правничої допомоги за рахунок іншої сторони. 
Консультації є невіддільним етапом підготовки самого позову (або іншого процесуального документа) та не можуть оцінюватися окремо; - обсяг виконаної адвокатом роботи: аналогічні доводи в обгрунтування позову та дії вже вчинялись представником позивачки у справі № 639/5897/23 за аналогічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , що розглядався у провадженні судді Новобаварського районного суду м. Харкова В.В. Труханович. 
Тому не є надто складним та довготривалим повторення тих самих доводів та правового обгрунтування у нашій справі. 
Об`єм роботи не виходить за межі розумного, оскільки складення процесуальних клопотань та заяв в межах викладених в позові доводів, які спираються на відтворення судової практики Верховного Суду, не вимагає багато часу та зусиль. Тим більше враховуючи те, що питання на експертизу затверджує Суд. 
Участь представника позивачки в судових засіданнях забезпечувалась в режимі ВКЗ, що сприяло економії часу такого представника на дорогу до Суду та мінімізувало час очікування судових засідань; - поведінка відповідачки також не сприяла затягуванню розгляду справи: її представництво забезпечене на кожному судовому засіданні, а дії по захисту ї майнового права на проживання не можуть вважатися протиправними чи нерозумними; - дана справа не посягала на інтереси позивачки (її не було позбавлено чи обмежено в правах), а сама справа не мала публічного резонансу. 
Враховуючи наведені вище, прсить відмовити в компенсації витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, що підлягають сплаті на користь Адвокатського об`єднання «Крижановський та партнери» у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження узгодження сторонами договору про надання правничої допомоги їх розміру та порядку сплати. 
Якщо Суд вважатиме за можливе присудити компенсацію витрат позивачці на правничу допомогу, що підлягають сплаті нею за надання допомоги в суді першої інстанції, - зменшити їх до розумного розміру в сумі 8000,00 гривень.
У судове засідання сторони не з`явились, про місце, час та дату розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не сповістили. В матеріалах справи наявна заява представника позивача Крижановського М.В. про розгляд заяви без участі сторони позивача.
Відповідачем та його представником не подано жодної заяви, щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, додані до заяви документи, приходить до наступних висновків. 
Позивачем понесені судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується Актом №25582 здачі-приймання висновку експерта від 26.01.2024, вартість експертизи склала 4523,68 грн. (а.с. 134).
Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.
Судом встановлено, що 22.06.2023 року між адвокатським об`єднанням «Крижановський та Партнери», в особі керуючого партнера Крижановського Миколи Валентиновича та Колесник-Лагутіною Олесею Вікторівною був укладений договір №13/23 про надання правничої допомоги та додаткова угода до Договору №13/23 від 22 червня 2023 року про надання правничої допомоги від 30 квітня 2025 року. 
Відповідно до пункту 1.1. Додаткової угоди від 30.04.2025 До Договору №13/23 від «22» червня 2023 року про надання правничої допомоги «Замовником» в частині оплати гонорару буде виконано в установлені строки та «Замовник» має сплати 40 000 (сорок тисяч) гривень.
Додаткова угода надана представником позивача, яка містить власноручні підписи сторін договору, тому суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо відсутності підпису сторонами додаткової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження виконаних робіт, надано відповідний акт №25/05 виконаних робіт до Договору про надані правові послуги підписані клієнтом та адвокатом від №13/23 від 22 червня 2023 року про надання правничої допомоги на суму 40 000 грн.. 
Відповідно до акту про надані правові послуги за договором про надання правової допомоги, підписаний сторонами: «Виконавець» за Договором для «Замовника» виконав наступні юридичні послуги в рамках справи №639/3680/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників:
- надання усної консультації та повідомлення клієнта про можливі результати розгляду справи; 
- написання позовної заяви про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників:
- написання клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи; 
- написання клопотання про витребування доказів; 
- написання заяви про забезпечення позову; 
- написання відповіді на відзив; 
- написання клопотання про залучення третіх осіб; 
- написання процесуальних заяв по справі. 
Відповідно до ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України»).
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження№ 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертоюстатті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4779,24 грн, що підтверджується матеріалами справи (том №1 а.с.1, том №2 а.с.69).
Згідно рахунку-фактури №2025-199 від 10.11.2025 позивачем 16.11.2025 було сплачено 21 393,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0.46298579061 від 16.11.2025 (том №1 а.с.244). 
З огляду на категорію та складність справи, предмет позову, заперечення відповідача, беручи до уваги положення 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 4779,24 грн., витрати запроведення експертизи у розмірі 21 393,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.137, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 24 копійки, витрати за проведення судової експертизи в розмірі 21 393 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто три) гривні 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_5 ;
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстований за адресою: АДРЕСА_6 .
Повне додаткове рішення складено 01.06.2026.

Суддя           С.О. Рубіжний