Справа № 157/495/26
Провадження № 2/159/1804/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», від імені якого діє представник Богдан Дарина Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – позивач або кредитор) від імені якої діє представник Богдан Дарина Олександрівна (далі — представник позивача) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник або боржник або ОСОБА_1 ) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1167-5919 від 07.03.2023 в розмірі 22320,00 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2023 між ним та відповідачем було укладено електронний договір № 1167-5919 про відкриття кредитної лінії, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4800,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка — 2,5% в день, стандартна процентна ставка — 3,00% за кожен день користування Кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов`язання та перерахував грошові кошти на банківську карту відповідача. 
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 06.02.2026 виникла заборгованість. Заборгованість ОСОБА_1 становить 45648,00 грн.
Позивач прийняв рішення частково списати заборгованість за нарахованими процентами, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача 22320,00 грн з яких: заборгованість за кредитом – 4800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 17520,00 грн.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

14.04.2026 до суду надійшли матеріали цивільної справи, яка ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.03.2026 передана за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Ухвалою від 16.04.2026 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків.
У встановлений ухвалою суду строк позивач усунув недоліки позовної заяви та ухвалою від 24.04.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (формування та зберігання) справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.
До суду повернулося поштове повідомлення про вручення поштового відправлення R067158145194, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою про вручення під особистий підпис члену сім`ї відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, яка може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершується розгляд справи у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі №761/38266/14).

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
07.03.2023 між кредитором та позичальником укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1167-5919, за умовами якого кредитор відкриває невідновлювану кредитну лінію та надає позичальнику кредит у розмірі 4800,00 грн (п. 2.1, 4.1).
Строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту, дата остаточного повернення кредиту визначена як 31.12.2023 (п. 4.8). 
Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 3,00 % за кожен день користування (п. 4.6). 
Пільгова та знижена процентні ставки становлять 2,50 % на день (п. 10.1). Пільгова процентна ставка застосовується протягом першого базового періоду, який складає 14 календарних днів (п. 4.4), а у разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих відсотків не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування здійснюється за стандартною ставкою 3,00 % до моменту повного погашення заборгованості зі сплати процентів, після чого нарахування відновлюється за зниженою ставкою 2,50 % (п. 10.2).
Продовження строку кредитування в односторонньому порядку не допускається, а його подовження можливе виключно за взаємною згодою сторін у процесі реструктуризації зобов`язань (п. 4.8). 
У договорі визначено черговість погашення вимог: у першу чергу погашається прострочена сума кредиту та прострочені проценти, у другу чергу – сума кредиту та поточні проценти, у третю чергу – неустойка та інші платежі (п. 6.7 Правил). 
За несвоєчасне повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та 2 % від неповерненої суми за кожен день прострочення (п. 8.2), а у разі несплати процентів нараховується штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, при цьому сукупна сума неустойки не може перевищувати половини одержаного кредиту (п. 8.3). Дата сплати штрафних санкцій настає у момент погашення заборгованості згідно із встановленою черговістю, однак позичальник звільняється від сплати неустойки та процентів за ст. 625 ЦК України під час дії карантину та воєнного стану (п. 8.4). 
Позичальник має право достроково повернути кредит повністю або частково зі сплатою процентів за фактичний час користування (п. 5.2, 5.3), а також відмовитися від договору протягом 14 днів (п. 6.9). 
Зі свого боку кредитор має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі достроково у разі прострочення сплати процентів понад один місяць (п. 8.5). 
Умовами договору прямо передбачено право кредитора передати свої права іншій особі шляхом відступлення права вимоги без згоди позичальника, з обов`язком повідомити його про це протягом 10 робочих днів (п. 6.6 Правил, п. 11.3.6). 
У реквізитах кредитного договору зазначені ПІБ, паспортні дані, РНОКПП, адреса проживання, номер телефону, електронна адреса, а також номер банківської картки НОМЕР_1 позичальника. Договір підписаний з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором "A6452", а з боку кредитора засвідчений кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.

У матеріалах містяться Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які є невід`ємною частиною кредитного договору та деталізують порядок надання кредиту, права і обов`язки сторін, порядок нарахування процентів та алгоритми взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості.
Паспортом споживчого кредиту від 07.03.2023 підтверджується факт попереднього надання позичальнику інформації про істотні умови кредитування, зокрема про орієнтовну загальну вартість кредиту в розмірі 48000,00 грн та реальну річну процентну ставку 1139965,00 %. Документ підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора "A6452".
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту (Графіком платежів) встановлено детальний план погашення заборгованості, що складається із 23 платежів (кожні 14 днів). Документ визначає розподіл нарахувань протягом усього строку кредитування до 31.12.2023 та підписаний позичальником електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) "A6452".

Квитанцією LiqPay та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту № 1167-5919 від 07.03.2023 підтверджується перерахування 07.03.2023 на картку НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 4800,00 грн, видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay, призначення платежу – видача коштів за кредитним договором № 1167-5919 від 07.03.2023.

У розрахунку заборгованості станом на 06.02.2026 кредитор зазначив, що за період з 07.03.2023 по 31.12.2023 позичальнику загалом було нараховано процентів на суму 42528,00 грн (у період з 07.03.2023 по 03.04.2023 проценти нараховувались за зниженою ставкою 2,50 % на день по 120,00 грн щоденно, а у період з 04.04.2023 по 31.12.2023 – за стандартною ставкою 3,00 % на день по 144,00 грн щоденно). Комісії та штрафи позичальнику не нараховувались. 07.03.2023 позичальнику видано кредитні кошти в розмірі 4800,00 грн. Заборгованість станом на 06.02.2026 складає 45648,00 грн з яких: 4800,00 грн - тіла кредиту, 40848,00 грн - залишок непогашених процентів, 0,00 грн – комісії, 0,00 грн – штрафів. Нарахування процентів припинилось 31.12.2023. 
З розрахунку також видно, що позичальник частково сплачував за кредитним договором: 1680,00 грн – 20.03.2023.

Випискою з ЄДР від 09.11.2023 та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи підтверджується, що позивач є фінансовою установою та здійснює діяльність з інших видів кредитування (вед 64.92).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг"та"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 1167-5919 від 07.03.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A6452», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Квитанцією LiqPay та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту № 1167-5919 від 07.03.2023 підтверджується перерахування 07.03.2023 на картку НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 4800,00 грн, видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay, призначення платежу – видача коштів за кредитним договором № 1167-5919 від 07.03.2023.
Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 07.03.2023 отримав кредитні кошти в розмірі 4800,00 грн.
Дата повернення (виплати) кредиту встановлена на 31.12.2023 року (п. 4.8).
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повернув одержану суму кредиту.
Контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту відповідач не надав.
Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 4800,00 грн є підставною.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 3,00 % за кожен день користування (п. 4.6). 
Пільгова та знижена процентні ставки становлять 2,50 % на день (п. 10.1). Пільгова процентна ставка застосовується протягом першого базового періоду, який складає 14 календарних днів (п. 4.4), а у разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих відсотків не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування здійснюється за стандартною ставкою 3,00 % до моменту повного погашення заборгованості зі сплати процентів, після чого нарахування відновлюється за зниженою ставкою 2,50 % (п. 10.2).
Доказів того, що відповідач сплачував проценти за кредитним договором, у матеріалах справи немає, відтак по спливу перших 14 днів користування кредитними коштами, процентна ставка складала 3% на день (п.10.2, 10.3).
З розрахунку заборгованості видно, що позичальник частково сплачував за кредитним договором: 1680,00 грн – 20.03.2023.
Отже за період з 07.03.2023 по 20.03.2023 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 1680,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту * 2,50% на день * 14 днів). Позичальник 20.03.2023 сплатив 1680,00 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість в розмірі: тіло кредиту 4800,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту + 1680,00 грн нарахованих процентів – 1680,00 грн сплачених коштів) та 0,00 грн процентів.
За період з 21.03.2023 по 03.04.2023 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 1680,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту * 2,50% на день * 14 днів). Позичальник у цей період платежів не здійснював, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість в розмірі: тіло кредиту 4800,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту + 1680,00 грн нарахованих процентів – 0,00 грн сплачених коштів) та 1680,00 грн процентів.
За період з 04.04.2023 по 31.12.2023 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 39168,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту * 3,00% на день * 272 дні). Позичальник у цей період платежів не здійснював, отже станом на 31.12.2023 включно у нього залишилась заборгованість в розмірі: тіло кредиту 4800,00 грн (4800,00 грн тіла кредиту + 39168,00 грн нарахованих процентів + 1680,00 грн процентів за попередній період – 0,00 грн сплачених коштів) та 40848,00 грн процентів.
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував проценти за кредитним договором.
Контррозрахунку заборгованості за процентами відповідач не надав.
На підставі викладеного, керуючись принципом диспозитивності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів в розмірі 17520,00 грн є правомірною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача 22320,00 грн з яких: 4800,00 грн суми виданого кредиту та 17520,00 грн суми нарахованих процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі – 2662,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1167-5919 від 07.03.2023 у розмірі 22320,00 грн з яких:
- 4800,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 17520,00 грн простроченої заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 2662,40 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598);
Відповідач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 22.06.2026.

Головуючий         Р.Я. Смалюх