Справа № 159/1229/26
Провадження № 2-др/159/27/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
23 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
11.05.2026 Ковельський міськрайонний суду Волинської області у цій справі прийняв рішення, яким позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8743410725 від 21.07.2025 в розмірі 16359,50 грн задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованість за кредитним договором № 8743410725 від 21.07.2025 в розмірі 16359,50 грн
грн, з яких:
- 5000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 10609,50 грн нарахованих процентів за період з 21.07.2025 по 22.02.2026;
- 750,00 грн комісії.
Відмовив у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованості за пенею в розмірі 10000,00 грн.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» судовий збір у сумі 1666,66 грн.

15.05.2026 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі. Заява мотивована тим, що суд приймаючи рішення 11.05.2026 не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, в частині правничої допомоги, хоча позивач просив у позовній заяві стягнути на його користь з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу.
Ухвалою від 20.05.2026 суд прийняв до розгляду заяву позивача про видачу додаткового рішення, розгляд заяви відповідно до приписів ч. 3 ст. 270 ЦПК України вирішив здійснювати без повідомлення учасників справи.
Відповідач належним чином повідомлений про прийняття заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, що підтверджується поштовим відправленням № R068102612586, яке відповідач отримав 04.06.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши заяву про видачу додаткового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 5000.00 грн, документальне підтвердження чого буде надано суду у порядку встановленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Рішення у справі прийнято 11.05.2026, а з відповідною заявою представник позивача звернувся 15.05.2026, тобто у встановлений законом п`ятиденний строк; підстав для залишення її без розгляду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги адвокатом Андрущенко М.В. №06-05/2025 від 06.05.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Андрущенко М.В. від 07.07.2022, копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2026 до Договору № 06-05/2025 про надання правової допомоги від 06.05.2025, відповідно до якого адвокат надав позивачу правову допомогу, яка складається з складання правової документації процесуального характеру та супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами Замовника, в будь якому форматі судочинства? в розмірі 3130,00 грн.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Суд зазначає, що втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04).
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
У п. 3.2 Договору про надання правничої допомоги від 06.05.2026 зазначено, що за результатом надання послуг сторони складають акти приймання передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг, їх деталізація та вартість.
У наданому суду Акті приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2026 зазначено, що вартість наданої правничої допомоги складає 3130,00 грн.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 3130,00 грн.
Відповідно до положень частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зі змісту зазначеної норми саме на суд, а не на сторону у справі покладено обов`язок здійснити розподіл судових витрат, застосувавши пропорційний їх розподіл у разі часткового задоволення позову.
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 16359,50 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 62,06% від суми позову – 26359,5 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 62,06% понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що складає 1942,48 грн (62,06% від 3130,00 грн).
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України та правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22.

Керуючись статтями 137, 141, 247, 262-265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1942,48 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (ЄДРПОУ 44127243, адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд.10, поверх 2, офіс 5)
Відповідач — ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повне судове рішення складене 23.06.2026.

Суддя           Р.Я. Смалюх