Справа № 128/4255/25
Провадження № 22-ц/801/1056/2026
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	Справа № 128/4255/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В., 
секретар судового засідання Куленко О. В.
учасники справи:
позивачка (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Ткачуком Вадимом Петровичем, на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року, постановлене у складі судді Шевчук Л. П. у м. Вінниці дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -
в с т а н о в и в :
В жовтні 2025 року ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Ткачука В. П. звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2011 року по 2022 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року у справі № 128/3080/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Позивачка посилається на те, що неповнолітні діти проживають разом з нею і перебувають на її матеріальному утриманні. З моменту розлучення (22.02.2022 р) відповідач не проживає з ними та з дітьми не спілкується.
Матеріальне становище родини погіршилося у зв`язку із подорожчанням продуктів харчування, одягу, при цьому менший син ОСОБА_4 почав навчатися у школі, що потребує додаткових коштів на підручники, одяг, індивідуальні заняття, тощо. 
З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача, останній ухиляється від офіційного працевлаштування, не має задокументованого доходу, що унеможливлює ефективне виконання рішення суду у визначеному розмірі. Аліменти надходять у розмірі, меншому за мінімальні потреби дітей, і вони не забезпечують належного утримання двох неповнолітніх дітей. 
Як відомо позивачці, відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та орендує там квартиру. З урахуванням ринкових цін на оренду житла цьому районі, витрати на утримання такого помешкання істотно перевищують встановлений прожитковий мінімум, що свідчить про наявність у відповідача стабільного, хоча неофіційного доходу. Окрім того, відповідач користується автомобілем «Hyundai Tucson» 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано на його співмешканку ОСОБА_5 , одна автомобілем користується відповідач. 
Більше того позивачці відомо, що відповідач веде підриємницьку діяльність у сфері пасажирських перевезень, має декілька маршрутних транспортних засобів, які також оформлені на іншу особу, але він самостійно здійснює управління, приймає замовлення і розпоряджається прибутком. 
Вказані вище обставини свідчать про те, що відповідач має стабільне джерело доходу, однак навмисно приховує його, уникаючи виконання рішення суду у повному обсязі. Така поведінка є зловживанням правом та має ознаки завідомого ухилення від виконання обов`язків щодо отримання дітей.
Враховуючи наведені вище обставини, позивачка просила суд першої інстанції змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на дітей з частки від всіх видів доходу (заробітку) на тверду грошову суму у розмірі 10 000 грн, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. 
Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що жодних належних та допустимих доказів значного покращення матеріального стану відповідача позивачкою не надано. Натомість, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження відповідач працевлаштований в ПП «Універсал-Транс», де його заробітна плата становить 8 000 грн на місяць. Будь-яких доказів того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, відповідач набув у власність рухоме або нерухоме майно, суду не надано. 
Крім того, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 10 000 грн щомісячно, однак суду не надано доказів про розмір її власних доходів, оскільки утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері та і батька. Також позивачкою не доведено, що нею здійснюється витрати на утримання спільних із відповідачем дітей у значно більшому розмірі. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, 20 березня 2026 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Ткачука В. П., подала апеляційну скаргу в якій, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в позовній заяві позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на дітей з частки від всіх видів доходу (заробітку) на тверду грошову суму у розмірі 10 000 грн.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Суд першої інстанції, встановивши відсутність доказів доходів відповідача, мав не відмовляти в позові, а застосувати механізм твердого грошового розміру як ефективний інструмент захисту прав дитини, про який просила позивачка.
За час розгляду справи в суді першої інстанції, прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років зріс до 3 512 грн, при цьому станом на дату прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання дітей від 09 лютого 2022 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років становив 2 618 грн.
Докази витрат на правничу допомогу сторона захисту надасть протягом п`яти днів з дня прийняття судового рішення.
Від ОСОБА_6 в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук В. П. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду до апеляційного суду не надсилав, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вказаним вимогам закону.
По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:
- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с. 11), та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с. 12);
- згідно виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 29 березня 2022 року у справі № 128/3080/21, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто на утримання двох дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 13);
- з акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 від 06 серпня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає з адресою: АДРЕСА_2 разом із дітьми – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько дітей – ОСОБА_2 , крім сплати аліментів, участі у вихованні дітей не приймає (а.с. 14);
- на а.с. 15-16 містяться копії характеристик на дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , згідно яких вихованням дітей займається їх мати – ОСОБА_1 . Батько дітей – ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не приймає;
- згідно довідки Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області № 61-22.1-35/06 від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 дійсно отримує аліменти від ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 128/3080/21, виданого 29 березня 2022 року Вінницьким районним судом Вінницької області починаючи з 04.11.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 22);
- згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 04.11.2021 по 28.02.2025, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 , вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2025 – відсутня (а.с. 23-24);
- згідно довідки ПП «Універсал-Транс» (Вих. № 19) від 18 березня 2025 року ОСОБА_2 з 27 липня 2023 року працевлаштований водієм автотранспортного засобу у ПП «Універсал-Транс», що в м. Києві, вул. Деснянська, 24-Б, де отримує заробітну плату. Сукупний дохід ОСОБА_2 за період з 01.10.2024 по 28.02.2025 склав 40 000,00 грн. (8 000,00 грн. на місяць), з яких 8 640,00 грн. утримано, сума до виплати – 31 360,00 грн. (а.с. 119);
- згідно з довідок ПП «Універсал-Транс» про розмір сукупного доходу ОСОБА_2 вбачається, що у період серпень-листопад 2023 його дохід складав 6 700,00 грн. (а.с. 87); у період грудень 2023 – лютий 2024 його дохід складав: 6 700,00 грн., 7 100,00 грн., 4 057,20 грн. (а.с. 92); у період березень-квітень 2024 його дохід склав: 7 100,00 грн., 8 000,00 грн. (а.с. 98); у період з квітня по вересень 2024 його дохід складав по 8 000,00 грн. на місяць (а.с. 108);
- згідно інформації РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 31/31/14/294-аз/05-2025-288 від 21 березня 2025 року (а.с. 123-124), що надана на адвокатський запит представника позивачки (а.с. 122), 25 червня 2020 року за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано автомобіль «ВАЗ-21101», 2005 року випуску.
Між сторонами виник спір з приводу зміни способу стягнення аліментів.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, в тому числі пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Розглядаючи справу, суд першої інстанції зосередив свою увагу на матеріальному становищі відповідача та не зважив, що право зміни способу стягнення аліментів належить одержувачеві аліментів, що й має місце у справі, яка розглядається. 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і нормам матеріального права.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід у розмірі близько 8 000 грн на місяць. Водночас апеляційний суд враховує, що з часу ухвалення рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року у справі № 128/3080/21 істотно змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на тепер становить 3 512 грн, тоді як у 2022 році він складав 2 618 грн. Зазначене свідчить про об`єктивне зростання витрат на утримання дітей, зокрема на харчування, навчання та розвиток, а також зумовлює необхідність забезпечення належного рівня їх матеріального забезпечення з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму як більш ефективного способу захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини.
За змістом статті 192 СК України у системному зв`язку із положеннями статті 182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не має бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), що на момент звернення позивачки із цим позовом та на момент розгляду справи становить 1 598 грн. на одну дитину.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів (2022 року) діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (підросли і витрати на їх утримання значно зросли), право обирати спосіб присудження аліментів належить стягувачеві, колегія суддів виснує, що позов підлягає частковому задоволенню: слід змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму.
Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази того, що відповідач має дохід в розмірі 8 000 грн та у власності має автомобіль ВАЗ , тому суд не може присудити аліменти в розмірі 10 000 грн на двох дітей. Тому, враховуючи майновий стан відповідача, розмір прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років (3 512 грн), рівність та обов`язок батьків утримувати дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України), апеляційний суд виснує, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дітей в розмірі 4 000 грн
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове. 
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Ткачуком В. П. обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, з невірним застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.
Тому рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову частково.
Оскільки позивачка при зверненні до суду з цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 3 028 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Ткачуком Вадимом Петровичем, задовольнити.
Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року у справі № 128/3080/21.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, починаючи стягнення з дня набрання цією поставною суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двісті двадцять) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи
Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. В. Ковальчук