УХВАЛА

04 травня 2026 року

м. Київ

справа № 461/2475/25
провадження № 61-2289ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 23 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2026 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2026 року у вказаній справі, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2026 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху,  та надано строк для усунення недоліків.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень,
03 березня 2026 року забезпечено надання загального доступу до ухвали Верховного Суду від 02 березня 2026 року у цій справі.

Поштою ОСОБА_1 копію ухвали не отримав, конверт із вкладенням повернувся до Верховного Суду 30 березня 2026 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд повторно надіслав заявнику для виконання копію ухвали від 02 березня 2026 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення на зазначену у касаційній скарзі поштову адресу.

28 квітня 2026 року скерований заявнику рекомендований лист теж повернувся до Верховного Суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 04 травня 2026 року вимоги ухвали Верховного Суду
від 02 березня 2026 року заявник не виконав. Це перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (частина перша статті 131 ЦПК).

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок вказати достовірну та коректну адресу місця проживання чи перебування ЦПК покладає на особу, яка подає касаційну скаргу (пункт 2 частини другої статті 392 ЦПК).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначив таку адресу для надсилання кореспонденції: АДРЕСА_1 . Тому ОСОБА_1 мав передбачати, що саме на цю адресу Верховний Суд надсилатиме всі процесуальні документи для нього. Однак відповідну кореспонденцію з суду на пошті він не отримував.

За змістом частини другої статті 393 ЦПК, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

Оскільки заявником не виконано повністю вимоги ухвали Верховного Суду
від 02 березня 2026 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 23 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2026 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков