ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2626/25 Суддя (судді) першої інстанції: Марія ДУБІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити йому грошове забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати йому надбавки за вислугу років передбаченої підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 25 відсотків;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати йому надбавки за особливості проходження служби передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 з урахуванням належного йому розміру надбавки за вислугу років;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому надбавку за вислугу років передбачену підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 25 відсотків із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату йому надбавки за особливості проходження служби передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 з урахуванням належного йому розміру надбавки за вислугу років із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
визнати незаконним не нарахування та не виплату йому додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 23.03.2022;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду в повному обсязі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022;
стягнути з Військової частини НОМЕР_1 недоплачене грошове забезпечення на його користь у розмірі 27138,66 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем в спірні періоди було невірно встановлено розмір посадового окладу та окладу за військове звання. Також, позивач вказві на те, що має право на виплату за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 надбавки за вислугу років на військовій службі в розмірі 25 відсотків посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби, передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби, вважає протиправною. Зазначив також і про те, що відповідачем було порушено його право на отримання додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 23.03.2022.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 позовну заяву позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 скасовано. Справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 25.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, з урахуванням виплачених сум. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, передбаченої підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 25 відсотків.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, передбачену підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 25 відсотків. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, з урахуванням належного йому розміру надбавки за вислугу років. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби, передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, з урахуванням належного йому розміру надбавки за вислугу років.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, та застосування закону, що не підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Апелянт просить суд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі № 620/2626/25 скасувати у частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року повернуто.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 25.02.2022 по 23.03.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 34 щодо старшого сержанта ОСОБА_1 наказано, зокрема, виплачувати щомісячну премію відповідно до тарифних розрядів за посадою у розмірі 105%, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років для осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського та старшинського складу.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 № 1439/272, старший сержант ОСОБА_1 у період з 25.02.2022 по 23.03.2022 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Згідно витягу із журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_1 інв. №119 від 24.02.2022 згідно бойового розпорядження основного командного пункту оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 502/2/3/2/161/окп від 24.02.2022, з 25.02.2022 по 23.03.2022 старший сержант ОСОБА_1 старший механік-водій відділення управління командира батальйону взводу зв`язку НОМЕР_2 окремого танкового батальйону брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в районах зосередження противника поблизу н.п. Михайло-Коцюбинське, н.п. Чернігів, н.п. Киїнка Чернігівської області.
Відповідно до довідки-витягу з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 20.03.2022 Військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 № 6, позивач за лютий-березень 2022 року отримував додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 
Позивач зазначає, що з 25.02.2022 по 23.03.2022 йому не вірно нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, а також щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, при ухваленні рішення у справі, виходив з того, що:
- з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 постанови № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 (не є предметом апеляційного перегляду);
- відповідачем невірно було обраховано вислугу років позивача, що безпосередньо вплинило на визначення розмірів надбавки за вислугу років та інших видів грошового забезпечення позивача, які обраховуються з урахуванням вислуги років та розміру надбавки за неї (не є предметом апеляційного перегляду);
- щодо позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, суд першої інстанції виснував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць, передбаченої постановою № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди, є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами. Документи про безпосередню участь позивача у бойових діях, за спірний період, військовою частиною не складалися, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень стосовно позивача не виносився. За таких обставин, немає жодних підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у такому розмірі;
- собі факт відрядження військовослужбовця у певні райони, не є підставою для нарахування додаткової грошової винагороди. Відповідно до пункту 1 постанови № 168, такою підставою є саме накази командирів (начальників);
- предметом цього спору є справа незначної складності, виходячи з критерію розумності, пропорційності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, а також критерію необхідності їх понесення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу професійну допомогу є необґрунтованою через призму наведених вище критеріїв, тому розмір вказаних витрат має бути зменшений до 3500,00 грн. 
Натомість, позивач вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог помилковими та необґрунтованими, оскільки:
- зважаючи на те, що спірний період охоплює межі з 25.02.2022 по 23.03.2022, то застосуванню підлягає виключно директива Міноборони від 07.03.2022 № 248/1217. Інші правові акти до правовідносин не застосовуються;
- Так, позивач відповідно до наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.03.2022 № 18, згідно витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022, довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 № 1439/272 з 25.02.2022 по 23.03.2022 брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), в районах зосередження противника поблизу АДРЕСА_1 . Оскільки частина 3 пункту 3 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 не передбачає сукупності документів. які б підтверджували участь у бойових діях, то відповідно журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022 достатньо для підтвердження права на отримання додаткової винагороди до 100000 грн;
- відповідно до довідки-витягу з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення сержанта ОСОБА_1 за періоди з 25 лютого 2022 р. по 23 березня 2022 року встановлено, що загальна сума грошового забезпечення, що підлягала виплаті за вказані періоди становить 38731,29 грн. В той же час, відповідно до даних з ПФУ за період лютий-березень 2022 р. сума надходжень становить 11592,63 грн. Зіставивши ці розрахунки виходить, що відповідач не доплатив грошового забезпечення в розмірі 27138,66 грн. Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки нарахована сума грошового заперечення не надійшла до позивача у встановлений строк, а тому, підлягає стягненню;
- щодо співмірності гонорару, апелянт наголошує на тому, що він знаходиться в розумних межах мінімальних ставок адвокатського гонорару, визначеного Рекомендаціями щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затвердженими рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.05.2025 № 142. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 40 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII), гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Частина перша статті 43 Закону № 2232-XII, встановлює, що фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком №260.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.
З урахуванням змін, внесених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.
Пунктом 3 Порядку № 260, встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України, апеляційний перегляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, тобто, у частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду в повному обсязі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сам по собі факт відрядження військовослужбовця у певні райони, не є підставою для нарахування додаткової грошової винагороди. Відповідно до пункту 1 постанови № 168, такою підставою є саме накази командирів (начальників).
Указом Президента України від 24.12.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогодні.
Також, у зв`язку з військовою агресією росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24.02.2022 № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання названих указів, Кабінет Міністрів України 28.02.2022 видав постанову № 168, відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 3 постанови № 168 Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
У пункті 5 постанови № 168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
Пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ від 13.03.2022 № 84, від 30.03.2022 № 101, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, від 01.08.2022 № 212, від 01.09.2022 № 237, від 01.10.2022 № 262, від 01.11.2022 № 282, від 02.12.2022 № 311, від 02.01.2023 № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», Чернігівська область з 24.02.2022 по 31.12.2022 відносилася до районів ведення воєнних (бойових) дій. З
Слід звернути увагу на те, що суд першої інстанції застосував до спірного періоду (з 25.02.2022 по 23.03.2022) директиву Міноборони від 07.03.2022 № 248/1217; директиву Міноборони від 25.03.2022 № 248/1298; директиву Міноборони від 18.04.2022 № 248/1529, окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29; наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 44. 
Зважаючи на те, що спірний період охоплює межі з 25.02.2022 по 23.03.2022, то застосуванню підлягає саме директива Міноборони від 07.03.2022 № 248/1217. Інші правові акти до правовідносин не застосовуються, з урахуванням темпорального періоду їх регулювання.
Зокрема, відповідно до пункту 1 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;- бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії. 
Відповідно до пункту 2 рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217, на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби). 
Відповідно до частини 3 пункту 3 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. 
Так, позивач відповідно до наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.03.2022 № 18, згідно витягу із журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022, довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 № 1439/272 з 25.02.2022 по 23.03.2022 брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), в районах зосередження противника поблизу н.п. Михайло-Коцюбинське, н.п. Чернігів, н.п. Киїнка, Чернігівська область. 
Оскільки частина 3 пункту 3 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217 не передбачає сукупності документів, які б підтверджували участь у бойових діях, то відповідно журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022 достатньо для підтвердження права на отримання додаткової винагороди до 100000 грн. 
Протилежного, відповідачем не було доведено та не спростовано факту видачі доументів/ на які посилається позивач.
Колегія суддів вважає, що недотримання порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у позивача права на таку винагороду. 
Отже, не складання рапорту на додаткову винагороду у розмірі 100000 грн та не передання відповідної інформації по командуванню щодо позивача, за умови не спростування наданих позивачем довідок та інформації, не може позбавляти позивача права на отримання вказаної виплати.
Відповідно до довідки про безпосередню участь в бойових діях, яку надав відповідач, позивач брав таку участь в період з 25.02.2022 по 23.03.2022, що також підтверджується витягом із журналу бойових дій, а тому, позивач мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн. пропорційно до участі у відповідних заходах.
Щодо зазначення судом першої інстанції про те, що посилання позивача на довідку від 04.02.2025 за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 , судом не приймається до уваги, так як її зміст не співпадає зі змістом довідки наведеною в додатку № 1, Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29, що є визначальним у даній справі, колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, позаяк, відповідачем не було заперечено видачі такої довідки та обставин та даних, що в ній містяться, при цьому, що невідповідність довідки встановленій формі (з урахуванням редакції Окремого доручення станом на дату її видання/підстав видачі), не може нівелювати її зміст. 
Також, не є підставою для позбавлення позивача вказаних виплат посилання відповідача на те, що відповідач нараховував додаткову винагороду позивачу в межах бюджетних асигнувань в розмірі 30000 в розрахунку на місяць, позаяк, вказані виплати за наявності на те підстав, мають бути нараховані та виплачені у відповідності до норм та порядку, що регулюють вказані виплати, а не на власний розсуд.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути питання про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, з урахуванням раніше виплачених сум. 
У витягу з журналу бойових дій або у додатках до бойового розпорядження має бути чітко зазначено прізвище, ім`я, по батькові та посаду/звання позивача (або назву його підрозділу, якщо доведено, що позивач перебував у його складі). Тож, з урахуванням наведених висновків та з урахуванням первинних документів, відповідач має їх перевірити та у разі підтвердження вказаних у них обставин, прийняти відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, проте з урахуванням наявності у відповідача дискреційних повноважень у питанні механізу/порядку нарахування та виплати такої додаткової грошової допомоги.
У частині доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, позаяк, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Так, з урахуванням того, що дана справа є незначної складності, виходячи з критерію розумності, пропорційності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, а також критерію необхідності їх понесення, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу професійну допомогу є необґрунтованою, тому розмір вказаних витрат має бути зменшений до 3500,00 грн. Посилання апелянта на рекомендаціями щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затвердженими рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.05.2025 № 142, не беруться колегією суддів до уваги, позаяк, носять рекомендаційних характер та не можуть застосовуватись автоматично до кожної справи.
Доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного перегляду та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині з прийняттям нової постанови в цій частині про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.
У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог: визнати протиправною бездіяльність не нарахування та не виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 23.03.2022 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в повному обсязі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022.

Прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити частково. 

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 23.03.2022. 

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути питання про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, з урахуванням вже виплачених сум.

У іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Є.О. Сорочко