ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 
м.Черкаси 

Справа № 705/7148/25		
Провадження № 22-ц/821/1235/26		
Категорія 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої – Карпенко О.В.
суддів: Василенко Л.І., Сіренка Ю.В.
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2026 року (ухваленого під головуванням судді Душина О.В. в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Процент» (далі по тексту ТОВ «ФК «Процент», Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 11.04.2024 ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 1012, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 6800,00 грн, строком на 365 днів (до 11.04.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування (912,50 % річних). 
Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач вказував, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 68850,00 грн, що складається із: 6800,00 грн – заборгованість за кредитом, 62050,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами за період з 11.04.2024 по 11.04.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом (912,50% річних) та Графіку платежів, яку просив стягнути з відповідачки. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2026 позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» заборгованість за Кредитним договором № 1012 від 11.04.2024 у розмірі 68850,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.
Рішення суду мотивовано, зокрема, тим, щовідповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена останньою добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 68850,00 грн.
Задовольняючи частково витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, суд першої інстанції виходив з предмету та складності справи, часу, який необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходив із засад розумності, справедливості та співмірності.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 21.04.2026 через систему «Електронний суд», подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судове рішення є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, суд в неповному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, суд порушив норми процесуального права, а тому просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з позивача на користь відповідача судовий збір, сплачений за подання цієї апеляційної скарги.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції припустився помилки, визнавши виконання зобов`язання позивачем (ТОВ «ФК «Процент») на підставі довідки сторонньої юридичної особи ТОВ «ФК «Елаєнс».
Так, позивач стверджує, що належним чином виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти, перерахувавши на карту позичальника 6800,00 грн. Це твердження спростовується матеріалами справи, оскільки згідно з платіжним документом (довідкою), отриманим у результаті розкриття інформації, що містить банківську таємницю, за запитом самого ж позивача, було встановлено, що фактичним платником коштів є стороння організація – ТОВ «Елаєнс», а не ТОВ «ФК «Процент».
Позивач не надав суду жодних належних фінансових доказів, які б підтверджували вибуття коштів саме з рахунку ТОВ «ФК «Процент» на рахунок відповідача, де позивач був би зазначений як платник.
Більш того, у Паспорті споживчого кредиту (пункт 2) прямо зазначено про відсутність будь-яких кредитних посередників. Це свідчить про те, що умови кредитування не передбачали участі третіх осіб у виконанні договору. Відтак, платіж від ТОВ «ФК «Елаєнс» не може вважатися виконанням Договору № 10126 від 11.04.2024 саме позивачем.
Факт отримання коштів від сторонньої організації (ТОВ «ФК «Елаєнс»), з якою у відповідача немає жодних договірних відносин, жодним чином не підтверджує виконання кредитного зобов`язання безпосередньо ТОВ «ФК «Процент».
Разом з тим, позивач у позовній заяві вдається до свідомого спотворення змісту чинного законодавства, намагаючись юридично виправдати нарахування відсотків за ставкою 2,5% на день. Незважаючи на те, що строк дії договору становить 365 днів, позивач продовжує застосовувати ставку 2,5% не лише протягом усього цього строку, а й поза межами, що є грубим порушенням імперативних норм права та правових висновків Верховного Суду.
Згідно із Законом № 3498-ІХ з 23.04.2024 максимальна ставка мала становити 1,5% в день, а з 21.08.2024 – не більше 1 % в день, проте, позивач, будучи професійною фінансовою установою свідомо ігнорував ці обмеження протягом усього строку кредитування, продовжуючи нараховувати 2,5% в день, що призвело до безпідставного нарахування 62050,00 грн відсотків при нібито наданому тілі кредиту у 6800,00 грн.
Крім того, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є абсолютно не обґрунтованою та не відповідає критеріям співмірності, визначеним у ст. 137 ЦПК України. Дана справа є справою незначної складності та має типовий (шаблонний) характер. Позовна заява та додані до неї розрахунки є стандартними зразками, що масово використовуються позивачем у аналогічних справах. Робота адвоката мала формальний характер і не потребувала значного обсягу інтелектуальної чи аналітичної роботи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як вбачається із матеріалів справи, 11.04.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1012. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 1.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить – 2,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Процентна ставка є фіксованою.
Строк надання кредиту, відповідно до п. 1.3 договору, становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів.
Згідно з п.1.6. кредитного договору, сума загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору зазначена в додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору.
Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «Елаєнс», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) (п. 1.7 Договору).
Договір складено в електронному вигляді, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та електронним підписом із електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства (п. 8.1. Договору).
Також між сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором № 1012 від 11.04.2024 та Інформаційне повідомлення, яке є Додатком № 2 до Кредитного договору № 1012 від 11.04.2024.
Кредитні кошти були перераховані відповідачці 11.04.2024 на вказану нею платіжну картку, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс».
За повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260108/63507-БТ від 12.01.2026 банківська картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 , на яку 11.04.2024 здійснено переказ коштів на суму 6800 грн.
Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.
На підтвердження розміру кредитної заборгованості позивачем до суду першої інстанції надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 10126 від 11.04.2024 станом на 15.10.2025, згідно якого заборгованість відповідачки у загальній сумі становить 68850,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 6800,00 грн., заборгованість за відсотками 62050,00 грн.
Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції погодився з наданим позивачем розрахунком заборгованості та не ставив під сумнів правильність його обрахунку.
Погоджуючись із правильністю нарахування заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6800,00 грн, в зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, колегія суддів не може погодитись з розміром заборгованості по процентам, які нараховані позивачем та стягнуті судом з відповідачки, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;
1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою.
За приписами ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. На підставі ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності ЗУ №3498-ІХ, тобто з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1 %.
Відповідно до п.17 Розділу 4 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Тобто, нарахування денної процентної ставки в більшому розмірі, ніж визначено в Перехідних положеннях закону є неправомірним.
Кредитний договір № 10126 був укладений 11.04.2024, а тому на нього розповсюджуються обмеження щодо розміру денної процентної ставки, встановлені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами, які набрали чинності 24.12.2023.
Отже, за кредитним договором №10126 денна процентна ставка, починаючи з 21.08.2024 по 11.04.2025 (закінчення строку дії договору) повинна була становити 1,0 %.
Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 10126 від 11.04.2024, денна процентна ставка складає 2,5 %, загальні витрати за споживчим кредитом складають 62050,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 163466,77% річних. Крім того, у Додатку наведено розрахунок денної процентної ставки за формулою, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Тобто, кредитор всупереч вимог закону визначив денну проценту ставку на весь строк дії договору в 2,5 %, в той час, як з 23.04.2024 до 20.08.2024 розмір денної процентної ставки міг бути 1,5%, що узгоджується з п. 17 Розділу 4 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», однак, починаючи з 21.08.2024 розмір денної процентної ставки мав бути встановлений не більше 1%.
Враховуючи визначення позивачем в договорі денної процентної ставки з порушенням вказаних вимог закону, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами має обраховуватись з 23.04.2024 по 20.08.2024 з урахуванням денної процентної ставки в 1,5%, з 21.08.2024 по 11.04.2025 з урахуванням денної процентної ставки в 1 %, а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками підлягає перерахунку.
Так, ОСОБА_1 за період користування кредитними коштами з 11.04.2024 по 22.04.2024 проценти нараховані позивачем відповідно до умов договору та вимог закону за денною процентною ставкою 2,5 % складають 1870,00 грн, за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відсотки мають бути обраховані за денною процентною ставкою 1,5 %, що становить 12240,00 грн, а за період з 21.08.2024 до 11.04.2025 відсотки мають бути обраховані за денною процентною ставкою 1 %, що становить 15912 грн. Загальна сума відсотків за 365 днів користування кредитом складає 30022,00 грн. (1870,00 грн + 12240,00 грн + 15912,00 грн).
Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами, нарахованими в межах дії строку кредитного договору, в сумі 30022,00 грн і непогашена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6800,00 грн., що в сумі складає 36822,00 грн.
Щодо стягнення решти заборгованості за відсотками в розмірі 32028,00 грн, в їх стягненні належить відмовити, оскільки вони нараховані позивачем з порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування» в редакції від 22.11.2023.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про стягнення процентів у розмірі 62050,00 грн, а тому рішення суду в частині визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає зміні, шляхом зменшення суми заборгованості з 68850,00 грн до 36822,00 грн.
Колегія суддів не погоджується із твердженнями представника позивача, викладених у позовній заяві, щодо законності нарахування процентів за весь період користування кредитними коштами за денною процентною ставкою, визначеною у договорі як фіксована ставка в 1,5%, оскільки дія Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 щодо зменшення максимального розміру денної процентної ставки застосовується і як до договорів про споживчий кредит, укладених до набрання чинності Законом 3498-ІХ (до 24.12.2023), якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, так і до договорів про споживчий кредит, які укладені після 24.12.2023.
Вказане свідчить про те, що у випадку укладення кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
Доводи відповідача щодо відсутності підтвердження факту перерахування коштів саме ТОВ «ФК «Процент» є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна довідка ТОВ «ФК «Елаєнс» від 15.10.2025, де зазначено номер в системі FONDY: 781237018; номер операції: 112537=56f578b2-fa13-4bab-a24a-469369ef7aa2=19392; дата проведення платежу: 11.04.2024; призначення платежу: перерахування коштів за договором 10126 від 11.04.2024 на умовах фінансового кредиту; сума платежу: 6800,00; номер карти: НОМЕР_3 ; Банк картки отримувача: PRIVATBANK; ARN: 046871539290; код авторизації: 767602.
Крім того, відповідно до п. 1.7 Договору, ТОВ «ФК «Процент» здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «Елаєнс», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua).
За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, не врахував положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження розміру денної процентної ставки, внаслідок чого ухвалив рішення, яке належить змінити в частині визначення розміру заборгованості, зменшивши суму боргу з 68850,00 грн до 36822,00 грн (6800,00 грн тіло кредиту, 30022,00 грн проценти за кредитом).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.
Згідно пункту 4 частини 1статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За правилами ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції належить змінити, зміні підлягає і розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та судового збору за подання позовної заяви.
Так, судові витрати зі сплати судового збору за подання позову, які суд стягнув з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Процент» належить зменшити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буде складати 1296,00 грн. (2422,4 грн х 53,5% /100).
Розмір судових витрат за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач в суді першої інстанції та який визначив суд першої інстанції до стягнення з відповідачки в розмірі 3 000 грн підлягає зменшенню до 2 000 грн, з урахуванням часткового задоволення позовної заяви.
Крім того, з позивача на користь скаржника належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 2112,03 грн (4542,00 грн х 46,5% / 100).
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2026 року змінити в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором № 10126 від 11.04.2024, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» з 68850,00 грн до 36822 грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1296,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент`на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2112,03 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча

Судді           О.В. Карпенко

Л.І.Василенко

Ю.В.Сіренко