УХВАЛА

27 травня 2026 року
м. Київ

справа № 485/1054/21
провадження № 61-6697ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2025 рокута постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна та зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до   ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив визнати спільною сумісною власністю: будівлю з прилеглим до неї господарськими та побутовими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0066 га, кадастровим номером 4825710100:37:034:0034, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 4825780000:26:000:0027, площею 2 га; земельну ділянку кадастровий номером 4825710100:37:034:0007, площею 0,0241 га, трактор колісний, марки «Беларус 82», 2011 року випуску; визнати за ним та за ОСОБА_3 право власності по 1/2 частці за кожним: на будівлі з прилеглими до неї господарськими та побутовими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0066 га, кадастровим номером 4825710100:37:034:0034, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 4825780000:26:000:0027, площею 2 га; земельну ділянку кадастровий номер 4825710100:37:034:0007, площею 0,0241 га; стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки трактора колісного марки «Беларус 82» у розмірі 159 159,00 грн. 
У листопаді 2021 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , в якому просила в порядку поділу майна подружжя визнати за  ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки PEUGEOT, 2003 року випуску, номерний знак   НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію1/2 частини його вартості.
Снігурівський районний суд Миколаївської області рішенням від 30 грудня 2025 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці будівлі з прилеглими до неї господарськими та побутовими будівлями та спорудами із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0066 га за кадастровим номером 4825710100:37:034:0034, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним.
Визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці земельної ділянки з кадастровим номером 4825780000:26:000:0027, загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Баштанському районі Миколаївської області, за кожним.
Визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці земельної ділянки з кадастровим номером 4825710100:37:034:0007, загальною площею 0,0241 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Баштанському районі Миколаївської області, за кожним.
У порядку поділу спільного майна подружжя стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки автомобіля марки «PEUGEOT», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , у розмірі 47 674,98 грн.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки трактора колісного марки «БЕЛАРУС-82.1», 2011 року виписку, у розмірі 159 159,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
Миколаївський апеляційний суд постановою від 21 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.
Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2025 року залишив без змін.
18 травня 2026 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року в указаній справі. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне. 
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу. 
За приписами частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у відступі від засад рівності часток (3/4 та 1/4) та стягнення з неї компенсації вартості частки трактора колісного марки «БЕЛАРУС-82.1», 2011 року виписку, у розмірі 159 159,00 грн.
Разом із тим, у прохальній частині ОСОБА_1 не уточнює в якій самій частині оскаржує судові рішення попередніх інстанцій та за якими саме вимогами просить передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції. 
З огляду на викладене, заявнику пропонується уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України
Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.
Крім того, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексупозбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
З огляду на обмеження касаційного оскарження, зокрема, передбачене пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд звертає увагу заявниці на необхідність наявності в розпорядженні суду на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження інформації про ціну позову.
В цій справі позов має вимогу майнового характеру - поділ майна подружжя, однак відомості про ціну позову (вартість спірного майна) в матеріалах касаційного провадження відсутні.
Ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).
До касаційної скарги додано квитанцію про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2 566,00 грн. 
З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять інформації про ціну позову, що не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна. 
Отже, заявниці слід надати докази (наприклад, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.
Враховуючи наведене заявникам, необхідно обґрунтувати сплачений судовий збір з розрахунку 1 % від ціни позову х 200 %, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна та в разі необхідності доплатити його.
При цьому слід зазначити про те, що судовий збір розраховується з суми, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з суми сплаченої позивачем при зверненні до суду із позовною заявою.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров