Справа № 307/2303/26	

Провадження № 3/307/630/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року         м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №339749 від 24 травня 2026 року вбачається, що 24 травня 2026 року близько 13 год. 40 хв. прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" на напрямку №268 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) на відстані 800 метрів від державного кордону, було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , при спробі незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991 року, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
09.06.2026 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Сіренко Оксана Олексіївна надіслала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що 24 травня 2026 року ОСОБА_1 з дружиною рухалися з міста Ужгород автобусом в бік с. Яремче, де планували провести весільну подорож. На блок-посту біля м. Тячів його вивели з автобуса, сказали, що це для перевірки документів, довго і ретельно перевіряли, задавали питання та відпустили. Потім поїхали далі. Біля селища Грушево Тячівського району автобус наздогнала службова машина прикордонної служби, зупинили, і ОСОБА_1 знову вивели з автобуса (дружина пішла за ними), автобус відправили далі за маршрутом. Желанов ОСОБА_2 , його речі, телефон ретельно оглянули, про що був складений протокол. Його було повідомлено про порушення правил перебування у прикордонній зоні та доставлено на територію прикордонної частини для з?ясовування обставин де складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Вважає, що для наявності складу адміністративного правопорушення необхідно довести факт вчинення ним дій, безпосередньо спрямованих на незаконне перетинання державного кордону, а також наявність у прямого умислу на такі дії. Натомість фактичні обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 наміру незаконно перетинати державний кордон України, він перебував у весільній подорожі разом із дружиною та прямував до с. Яремче, що підтверджується проїзними документами, та іншими доказами, які додаються до матеріалів справи. Будь-яких дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону України, не вчиняв, кордон не перетинав, до лінії державного кордону не прямував, будь-яких засобів або маршрутів для незаконного перетинання не використовував. Матеріали справи не містять доказів того, що він здійснював дії, які б свідчили про реальну спробу незаконного перетинання державного кордону України.
У зв`язку з наведеним, просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення на номер мобільного телефону зазначий у заяві на отримання електронних повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, в судове засідання не з`явився. Разом з матеріалами справи та 09.06.2026 року до канцелярії Тячівського районного суду Закарпатської області надійшла заява особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без його участі.
Розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 24 травня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 було виявлено на контрольному блок пості в межах 268 прикордонного знака.
З письмових пояснень інспектора прикордонної служби ОСОБА_3 вбачається, що останній організував несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» шляхом реалізації оперативної інформації про виявлення осіб причетних до протиправної діяльності, на напрямку 268 п/зн. 24 травня, близько 13 год. 40 хв. на відстані 800 метрів до державного кордону, було виявлено одну особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон, виявлений громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено, що особа мешканець (Харківської області). Додатковими факторами, що вказують на наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є спрацювання декількох превентивних, потенційних та безсумнівних індикаторів загальнодержавного профілю ризиків N3 2010_01_ У «Незаконне перетинання державного кордону військовозобов`язаними громадянами України поза пунктами пропуску» затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.12.2025 N1531-All, a caме: особа є громадянином України чоловічої статі віком 18-60 років; у особи знервована поведінка, намагається пришвидшити процедуру перевірки документів або навпаки її уникнути; особа надає нечіткі відповіді на запитання, плутанина у відповідях. В ході складання адміністративно - процесуальних документів, гр. України було повідомлено його права та обов`язки, від юридичної допомоги він відмовився, скарг та заяв не надходило, зміст протоколу доведений.
Разом з цим, з довідки офіцера (оперуповноваженого) оперативно-розшукової групи (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_4 щодо проведення опитування 1-го громадянина України від 05.2026 року вбачається, що 21.05.2026 року ОСОБА_1 потягом зі сполученням "Харків-Ужгород" прибув до міста Ужгород, де проживав до 24.05.2026 року у своєї бабусі. Після чого, 24.05.2026 року близько 08:10 останній вирушив на автобусі зі сполученням "Ужгород-Чернівці" до АДРЕСА_2 з метою втілення задуманого в реальність, заздалегідь підготувавши легенду мети слідування - відпочинок в межах Закарпатської області.
При цьому, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з письмових пояснень ОСОБА_3 ,, а ні з довідки щодо проведення опитування одного громадянина України не можливого встановити в який саме спосіб вказана особа здійснювала таку спробу та взагалі чи мала місце така спроба.
Аналізуючи в сукупності пояснення інспектора відділу прикордонної служби ОСОБА_3 , протокол про адміністративне правопорушення, слід констатувати, що з цих пояснень можливо встановити місце виявлення ОСОБА_1 , а саме місце розміщення контрольного посту "Прикордонний патруль". Саме ж по собі, існування у ОСОБА_1 , наміру незаконно перетнути кордон, які не визначені у часі та способі такого виїзду, не може свідчити про вчинення спроби перетину державного кордону вказаною особою.
Посадовою особою, яка складала протокол про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, обставин щодо місця затримання вказаної особи, яке знаходиться на дорозі міжрегіонального значення не враховано, хоч такі як встановлено під час розгляду справи, були основними доводами наявності у ОСОБА_1 , умислу на спробу незаконного перетину кордону.
Водночас, суд зауважує, що ні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та можливий умисел ОСОБА_1 , на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, до протоколу не додано.
Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вказаної події, крім того у справі відсутні відомості про речі і документи, які б свідчили про намір ОСОБА_1 , на незаконний перетин державного кордону.
Крім того, ОСОБА_1 , був затриманий у світлий час доби, при ньому не виявлено предметів, що могли б прямо чи опосередковано вказувати на намір незаконного перетину кордону (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, грошові кошти в іноземній валюті, спорядження для проходження гірським маршрутом, гідрокостюм тощо), а саме по собі перебування особи у межах контрольованого прикордонного району не свідчить про наявність умислу на вчинення даного правопорушення.
Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Сам факт виявлення ОСОБА_1 , прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у контрольованому прикордонному районі не вказує беззаперечно на намір або спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого зареєстровано Цифровим офісом державної реєстраційної актів цивільного стану Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис N?10499, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 18 травня 2026 року зареєстровано шлюб (а.с.22).
Разом з тим, згідно доданого до заперечення захисником квитків №6БЧ1Л6Є4Н31/42 та №6БЧ1Л6Є4Н35/42 ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_6 прямували з м. Ужгород до с. Яремче (а.с.23-24).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.204-1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №339749 від 24.05.2026 року та долучені до нього матеріали справи, вважаю, що спроба перетину ОСОБА_1 , будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, не доведена оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази, що свідчать про спробу перетину ним кордону. Будь-яких інших доказів, які б надавали можливість стверджувати про вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
З контекстного аналізу зазначених вимог закону випливає, що висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
З урахуванням наведених обставин, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник