ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/385/26 Справа № 707/870/26 Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП	Головуючий у І інстанції Тептюк Є. П.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Гаврилова Д.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року, якою щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану і проживаючу АДРЕСА_1 , ФОП,
закрито провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2026 року серії ВАД № 297957  ОСОБА_1 21.02.2026 року о 11-47 год за адресою: с. Слобода, Черкаський р-н, Черкаська обл., вул. Івана Мазепи, 69 допустила самовільний вигул собаки небезпечної породи американський стаффордширський тер`єр по кличці «Дора» в громадському місці без намордника та повідка, правопорушення вчинила повторно протягом року, відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 15.04.2026 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, або розглянути справи та ухвалити нове рішення в межах наданих повноважень з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що розгляд справи відбувався без належного її сповіщення як заявника у справі.
Висновок суду є необґрунтованим, оскільки відсутній будь який опис досліджених відеозаписів, не зазначено, які саме були досліджені матеріали судом, не надано оцінки змісту наданого нею цифрового носія та не наведено мотивів відхилення зазначених доказів.
Формулювання суду про те, що на відеозаписі не зафіксовано обставин правопорушення, є оціночним та не підтвердженим належним аналізом доказів, оскільки суд не конкретизує, який саме відеозапис досліджувався та з яких підстав зроблено такий висновок. Тому висновок суду, про відсутність фіксації обставин правопорушення на відеозаписах є передчасним та таким, що зроблений без належного дослідження доказів .
Судом не надано оцінки попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку апелянта  ОСОБА_2 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, думки ОСОБА_1 та її захисника Гаврилова Д.О., які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, та просили постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Ч.2 ст. 154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення вказаних порушень.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що з досліджених судом доказів не вбачається того, що собаки ОСОБА_1 виходять на вулицю без повідка і намордника.
З повторно переглянутого апеляційним судом відеозапису за 21.02.2026 наданого ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 виходить з двору з метою відкидати сніг. Разом з нею вийшла дитина та собака. При цьому собака перебуває на повідку/ланцюгу, який прив`язаний до ноги ОСОБА_1 , тому відсутні ознаки замостійного вигулу собаки без повідка. На відеозаписі не зафіксовано, що собака спричина шкоду будь кому, в тому числі ОСОБА_2 .
Апеляційний суд не приймає до уваги інші відеозаписи надані ОСОБА_2 , за інші дати, оскільки вони виходять за межі протоколу про адміністративне правоопрцушення серії ВАД № 297957 від 21.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення саме 21.02.2026, а суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачає, оскільки обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ВАД № 297957 від 21.02.2026 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 154 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба