ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/10506/23 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року, суддя Непочатих В.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови провести перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки від 28.02.2023.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 ркоу адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2021, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2021, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
10.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 620/10506/23, мотивуючи тим, що на виконання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 620/10506/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провело перерахунок пенсії позивача не у відповідності до довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 01.01.2021, оскільки сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 21985,65 грн, а відповідачем проведено перерахунок пенсії з розміру 17058,60 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області строк, який становить 30 календарних днів, з моменту отримання даної ухвали, для подання звіту про виконання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 620/10506/23.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 було отримано відповідачем 15.09.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документа.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано до суду звіт про виконання судового рішення від 13.10.2025 № 2500-0802-8/68144, в якому зазначено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 620/10506/23 було проведено перерахунок пенсії позивача і розмір пенсії згідно перерахунку складає 17690,00 грн (з урахуванням максимального розмірі). В подальшому рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 по справі № 620/18007/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 з 21.06.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», тому позивачу було проведено перерахунок пенсії виходячи з грошового забезпечення станом на 01.03.2018.
Відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області у прийнятті звіту про виконання судового рішення від 13.10.2025 № 2500-0802-8/68144.
Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_2 штраф у сумі 60560,00 грн.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 620/10506/23 до 31.10.2025.
Стягнуто з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Юрченка Юрія Дмитровича на користь ОСОБА_1 половину штрафу у сумі 30280,00 грн.
Відповідно до ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами , якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.
Оскільки учасники справи не подали заяв про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно частини першої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
В силу вимог абзацу першого частини другої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд.
Так, судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення та відновленню порушених прав особи-позивача.
Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Як убачається із звіту про виконання судового рішення та доданих до нього доказів, позивачу було проведено перерахунок пенсії виходячи з грошового забезпечення станом на 01.03.2018 в розмірі 17058,60 грн.
Водночас, згідно копії довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717 про розмір грошового забезпечення, на підставі якої суд зобов`язав здійснити перерахунок пенсії позивачу, розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для обчислення пенсії позивачу повинен складати 21985,65 грн.
Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахунок та виплата пенсії позивачу здійснюється не у відповідності до довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717, що свідчить про невиконання судового рішення.
Суд вірно не прийняв до уваги доводи пенсійного органу про те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 по справі № 620/17692/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 з 21.06.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн., у зв`язку з чим позивачу проведено перерахунок пенсії виходячи з грошового забезпечення станом на 01.03.2018 (розмір становить 17058,60 грн.), так як оскільки виплата доплати за вказаним судовим рішенням жодним чином не впливає на перерахунок і виплату пенсії позивачу згідно довідки від 28.02.2023 № ФЧ61717 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.02.2022 у справі №420/177/20, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.
В даному випадку невиконання судового рішення не залежить від фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів у суб`єкта владних повноважень, а пов`язано з недобросовісністю його дій, які свідчать про ухилення від виконання судового рішення.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття поданого відповідачем звіту та встановлено достатньо підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, оскільки можливі способи впливу у спірних правовідносинах були застосовані і відповідач, незважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня - 3028,00 грн.
Суд вірно обчислив розмір штрафу, застосувавши його у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача та спонукатиме його виконати рішення суду, наклавши на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_2 штраф у сумі 60560,00 грн., з яких половина штрафу у розмірі 30280,00 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , а інша половина штрафу у розмірі 30280,00 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету України.
Також суд першої інстанції правомірно встановив новий строк суб`єкту владних повноважень для подання звіту про виконання судового рішення до 31.10.2025.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що після винесення оскаржуваної ухвали та встановлення нового строку для виконання судового рішення, Головним управлінням ПФУ в Чернігівській області 31.10.2025 подано новий Звіт до якого долучено перерахунки пенсії, з яких убачається, що перерахунок пенсії позивача було проведено відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року.
Дана обставина свідчить про справедливість та обгрунтованість ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.10.2025, направленої на ефективне поновлення порушеного права позивача, а також на захист його прав та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Щодо доводів скаржника про розгляд справи у відсутності відповідача та не повідомлення його про розгляд справи, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до ст. 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`кта владних повноважень про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотання сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Із поданого звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 13.10.2025 року убачається, що суб`єкт владних повноважень у зазначеному Звіті не заявляв клопотання про розгляд Звіту в судовому засіданні з викликом сторін.
Отже, порушень ном процесуального права під час розгляду Звіту, суд першої інстанції не допустив.
А ні стаття 382-2, а ні стаття 382-3 КАС України не містять вимоги, що при ухваленні рішення про накладення на керівника штрафу, суд зобов`язаний розглядати Звіт за участю представника відповідача.
Колегія суддів ще раз звертає увагу, що відповідач при подачі Звіту не заявляв клопотання про розгляд звіту за його участю.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 3 ст. 382 КАС України, відповідно до якої у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф.
За змістом ч. 5 даної норми Закону, суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів.
Водночас, зазначена норма Закону вказує на те, що якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття керівником всіх заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
Колегією суддів встановлено, що відповідач не дивлячить на чітке формулювання рішення суду щодо необхідності здійснити перерахунок пенсії позивача саме на підставі довідки від 28.02.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, провів перерахунок пенсії виходячи з грошового забезпечення станом на 01.01.2018 року, значно зменшивши при цьому розмір пенсії позивача.
Також колегія суддів звертає увагу, що скаржник не звертався до суду із відповідним клопотанням про звільнення від сплати штрафу або ж його зменшення та не навів мотивів в апеляційній скарзі того, в чому полягає незаконність застосування судом першої інстанції штрафу у зв`язку з неприйняттям звіту.
Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 08.09.2023 у справі №640/21223/20 колегія суддів вважає помилковим, оскільки норма КАС України, яка регулює питання розгляду звіту була змінена та на час розгляду справи судом першої інстанції не зобов`язувала суд розглядати справу з обов`язковим викликом в судове засідання особи на яку накладено штраф, окрім випадків з ініціативи суду або за клопотання сторін про розгляд питання з повідомленням учасників справи.
Як вже зазначено колегією суддів вище, відповідач клопотання про розгляд звіту за його участі до суду першої інстанції не подавав.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсіного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року - без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Файдюк В.В.