Справа № 127/7028/26
Провадження № 2/127/2033/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10110009 від 07 грудня 2024 року в розмірі 12048,40 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 07 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитним договором №00-10110009, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону. Відповідно до умов договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредиторові з метою отримання кредиту. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання в повному обсязі.
14 серпня 2025 року між позивачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило належне йому право вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, які вказані в реєстрі. Відповідно до цього договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10110009 від 07 грудня 2024 року в сумі 12048,40 грн, з яких: 4200,00 грн - сума заборгованість за тілом кредиту, 6448,40 грн - сума заборгованість за відсотками, 1400,00 грн – штрафні санкції. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитним договором №00-10110009 від 07 грудня 2024 року в розмірі 12048,40 грн, а також судових витрат.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив,а також витребувано додаткові докази
Відповідач, отримавши вказану ухвалу суду 23 квітня 2026 року, про що свідчать матеріали справи, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом установлено, що 07 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір кредитної лінії № 00-10110009, який підписаний електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії складає 3500,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія (безвідклична), цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби. 
Строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) – 02 грудня 2025 року.
Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 01 січня 2025 року та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Дата повернення кредиту, періодичні дата оплати процентів та дата сплати комісії зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. 
Відповідно до п 1.5. договору тип процентної ставки – фіксована, стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору. 
Відповідно до п.1.6. договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 700,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього договору. 
Відповідно до п.1.7. договору денна процентна за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії дорівнює 1,0%.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладання цього договору становить 2141,72%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладання цього договору становить 16044,00 грн (п.1.8, 1.9 договору).
Відповідно до п.2.10 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту – 07 грудня 2024 року. Сума Кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 3500,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.5,3.6. договору позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 02 грудня 2025 року.
Цей Договір укладений сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов договору рішення щодо укладення договору приймається кредитодавцем за результатами оцінки кредитоспроможності на підставі інформації, наданої позичальником із зазначенням повних, точних та достовірних особистих даних та які необхідні для укладення даного договору, інформації отриманої через систему BankID НБУ, бюро кредитних історій та інших надійних джерел. Після отримання позичальником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту, позичальнику для ознайомлення надається паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після підписання паспорту споживчого кредиту, кредитодавець формує та надає позичальнику для ознайомлення оферту щодо укладання договору. Оферта є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» включає умови надання кредиту, що пропонуються позичальнику. Після отримання позичальником оферти (безпосередньо до накладення електронного підпису) позичальнику надсилається одноразовий ідентифікатор. У разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору. Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням цього договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником, що є укладенням договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. Кредитодавець направляє примірник укладеного договору на електронну адресу позичальника, зазначену у Розділі 9 цього договору та надану позичальником як його особиста електронна адреса, та розміщує у особистому кабінеті договір з додатками (у разі їх наявності) у вигляді електронного документа, що містить кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. 
Як слідує з матеріалів справи відповідач підписав 07 грудня 2024 року договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором 53517.
Матеріали справи також містять Паспорт споживчого кредиту з яким ознайомився відповідач і підписавши який електронним підписом одноразовим ідентифікатором 55353, позичальник підтвердив: отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування; отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. 
Дослідженими доказами підтверджується, що 07 грудня 2024 року був укладений договір кредитної лінії № 00-10110009 та сторони погодили всі істотні умови договору.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав. Перерахування коштів відповідачу за цим договором підтверджується інформаційною довідкою первинного кредитора про проведення операції по перерахунку 07 грудня 2024 року коштів в сумі 3500,00 грн через ТОВ « ПрофітПд» на картку НОМЕР_1 (Ощадбанк), належну відповідачу.
При цьому суд звертає увагу, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його рахунок, або доказів того, що зазначений у договорі рахунок йому не належать. Зокрема, відповідач не надав виписки по своєму особовому рахунку, доступ до якого він має як клієнт банку, не отримав відповідних даних від банку-емітента банківської карти, а також не надано довідки про відсутність у нього банківської карти НОМЕР_1 на момент здійснення перерахування коштів. 
Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували доводи позивача, і відповідач таких доказів не подав, що відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Водночас суд зауважує, що обов`язок доказування передбачає не лише обов`язок позивача довести свої вимоги, але й обов`язок відповідача спростувати такі вимоги, (частина 1статті 81 ЦПК України), а не лише покликатися на обов`язок позивача в доведенні.
Відповідно до розрахунку, проведеного ТОВ «Макс Кредит», заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 12048,40 грн, з яких: 3500,00 грн – сума заборгованість за основним зобов`язанням, 6448,40 грн – заборгованість за процентами, 700,00 грн – комісія, 1400,00 грн – штрафні санкції.
14 серпня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Відповідно до 2.4 договору факторингу, з дати відступлення права вимоги клієнт перестає стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.
Датою відступлення прав вимоги – означає робочий день, в який сторони склали і підписали реєстр боржників за формою, наведеною в додатку №1 до договору передача якого оформлена за складеним та підписаним сторонами актом прийому-передачі згідно додатку до договору №2.
14 серпня 2025 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстр боржників до договору факторингу №14082025-МК/ЄАПБ від 14 серпня 2025 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14082025-МК/ЄАПБ від 14 серпня 2025 року позивач набув права вимоги до відповідача за договором № 00-10110009 від 07 грудня 2024 року на суму заборгованості 10648,40 грн та 1400,00 грн штрафних санкцій.
Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 12048,40 грн, з яких: 3500,00 грн – сума заборгованість за основним зобов`язанням, 6448,40 грн – заборгованість за процентами, 700,00 грн – комісія, 1400,00 грн – штрафні санкції.
Визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача 1400,00 грн штрафних санкцій.
Нарахування штрафу на підставі п. 6.4 договору за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України.
За ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
У той же час, відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Беручи до уваги, що заборгованість у виді штрафу в сумі 1400,00 грн за договором кредитної лінії №00-10110009 від 07 грудня 2024 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1400,00 грн штрафу за цим кредитним договором задоволенню не підлягає.
У решті сума заборгованості за цим кредитним договором встановлена на підставі наданих суду доказів. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування розміру суми заборгованості не надав, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 10648,40 грн, з яких: 3500,00 грн – сума заборгованість за основним зобов`язанням, 6448,40 грн – заборгованість за процентами, 700,00 грн – комісія, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2353,03 грн судового збору (пропорційно задоволених вимог з урахуванням понижуючого коефіцієнта).
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за договором кредитної лінії №00-10110009 від 07 грудня 2024 року в розмірі 10648,40 грн, з яких: 3500,00 грн – сума заборгованість за основним зобов`язанням, 6448,40 грн – заборгованість за процентами, 700,00 грн – комісія, а також 2352,03 грн судового збору.
В решті вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, м. Київ, вул. Симона Петлюри,30,
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: