УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 766/2410/23
провадження № 51-2319 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 у інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Херсонського апеляційного суду від 13 травня 2026 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
На підставі ст. 75 КК України, звільнено  ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат у провадженні. 
Вироком Херсонського апеляційного суду від 13 травня 2026 року вирок суду першої інстанції щодо  ОСОБА_5 в частині призначеного йому за ч. 1 ст. 121 КК України покарання скасовано. Ухвалено вважати  ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Це й же вирок змінено в частині стягнення процесуальних витрат. У решті судове рішення залишено без зміни.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Херсонського апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Статтею 438 КПК України визначено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак, всупереч вищевказаному, захисник  ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскарженого вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім цього, захисник зазначає про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, проте не обґрунтовує у чому полягає явна несправедливість заходу примусу, як це передбачено ст. 414 КПК України, та зважаючи на положення статей 50, 65 КК України.
Натомість обґрунтування касаційної скарги зводиться до того, що захисник вказує на неповноту судового розгляду в частині, що стосується призначення покарання, та що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно зі ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 на вирок Херсонського апеляційного суду від 13 травня 2026 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3