П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1944/26	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П
Дата ухвалення рішення: 16 квітня 2026 року
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі №420/1944/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
– визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо здійснення з 01.01.2026 року перерахунку пенсії зі зменшенням її розміру шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 року та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»;
– зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2026 року без застосування понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 року та статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», з урахуванням раніше виплачених сум, механізму, визначеного Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, та вимог статей 63, 64 Закону України №2262-ХІІ і статті 42 Закону України №1058-IV.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував положення статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», якою у 2026 році на період дії воєнного стану передбачено застосування обмежувальних коефіцієнтів до пенсій, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Апелянт вказує, що саме на виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1778 від 30.12.2025 року, а тому перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку із цим апелянт вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог були відсутні.
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Згідно з розрахунком пенсії позивача з 01.01.2026 року її розмір з урахуванням надбавок становить 36 970,71 грн, а після застосування понижуючих коефіцієнтів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 року – 30 294,21 грн.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування при нарахуванні та виплаті пенсії з 01.01.2026 року коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року №1778 «Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зобов`язаний здійснювати виплату пенсії позивачу без застосування коефіцієнтів до сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1778.
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних дій відповідача та наявність правових підстав для зобов`язання останнього здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача без застосування понижуючих коефіцієнтів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
За змістом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд керується критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, перевіряючи, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, добросовісно, безсторонньо, розсудливо та пропорційно.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, звільнених з військової служби, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до преамбули Закону №2262-ХІІ цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та мають право на пенсію за цим Законом.
Закон спрямований на реалізацію конституційного права зазначеної категорії осіб на державне пенсійне забезпечення та встановлення єдності умов і норм пенсійного забезпечення.
Держава гарантує особам, які мають право на пенсію за цим Законом, належний рівень соціального захисту шляхом встановлення пенсійного забезпечення, перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі зміною грошового забезпечення та надання інших державних соціальних гарантій.
Згідно з частинами першою та третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, базується на Конституції України та складається із цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
При цьому зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, умови та порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, можуть змінюватися лише шляхом внесення змін до спеціального пенсійного законодавства.
Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» №4695-ІХ встановлено, що у 2026 році на період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема відповідно до Закону №2262-ХІІ, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2025 №1778, якою визначено порядок та розміри застосування відповідних коефіцієнтів до сум перевищення пенсійних виплат.
Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постановою Кабінету Міністрів України №1778 фактично запроваджено новий механізм обмеження розміру пенсій, призначених, зокрема, відповідно до Закону №2262-ХІІ, шляхом застосування до сум перевищення спеціальних понижуючих коефіцієнтів.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що зазначені нормативні приписи фактично змінюють умови та порядок пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, без внесення відповідних змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що суперечить вимогам частини третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ.
У рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та від 30 листопада 2010 року №22-рп/2010 Конституційний Суд України сформулював правову позицію, відповідно до якої законом про Державний бюджет України не можуть вноситися зміни до інших законів, зупинятися їх дія або встановлюватися інше правове регулювання суспільних відносин, які є предметом регулювання спеціальних законів.
Крім того, в абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 зазначено, що зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій, установлених спеціальними законами, суперечить принципу верховенства права та положенням Конституції України.
Отже, положення статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та прийнята на її виконання постанова Кабінету Міністрів України №1778 фактично встановлюють додаткові умови виплати пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, що не передбачені цим спеціальним законом.
Колегія суддів також враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року в частині їх поширення на осіб, пенсійне забезпечення яких здійснюється відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Конституційний Суд України виходив із того, що такі обмеження не забезпечують належного рівня соціальних гарантій для осіб, які перебували на військовій службі та мають спеціальний правовий статус.
Крім того, у рішенні від 13 травня 2015 року №4-рп/2015 Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає умови та порядок пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, тоді як Кабінет Міністрів України уповноважений лише забезпечувати реалізацію відповідних законодавчих приписів.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що при вирішенні спірних правовідносин підлягають застосуванню положення спеціального Закону №2262-ХІІ, тоді як положення статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та прийнятої на її виконання постанови Кабінету Міністрів України №1778 не можуть бути підставою для зміни умов пенсійного забезпечення осіб, пенсія яких призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування зазначених коефіцієнтів та наявність підстав для зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача без їх застосування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не містять посилань на обставини чи докази, які не були предметом дослідження суду першої інстанції або могли б вплинути на правильність вирішення спору, а тому не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування або зміни відсутні.
З урахуванням результатів апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що ця справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та належить до справ незначної складності, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, прямо передбачених зазначеною нормою.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук