Справа № 953/14217/25
н/п 2/953/1387/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Демченко С.В.,
секретар судового засідання – Тюльпа Я.Д.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
у с т а н о в и в:
30 грудня 2025 року представник ПАТ «Харківенергозбут» Терещенко О.С., яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за електричну енергію за період з 01.10.2024 по 01.10.2025 у розмірі 27 465 грн 44 коп. та судові витрати, з яких: судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 80 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до інформаційної довідки № 446925883 від 09 жовтня 2025 року власниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За період з 01 жовтня 2024 року по 01 жовтня 2025 року за вказаною адресою згідно з переданими у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ, п. 9.1.1 Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показаннями приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 27 465,44 грн. Суму боргу за виставленими рахунками боржники не сплатили, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.
16 січня 2026 року на адресу суду від представника відповідачів – адвоката Лукашенка О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стягнути з ПАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат у розмірі 2 500 грн, визнати дії представників ПАТ «Харківенергозбут» Торяник О.В. та Терещенко О. з приховування фактів оплати відповідачами послуг з електропостачання зловживанням правами та застосувати до вказаних осіб заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Заперечуючи щодо позовних вимог ПАТ «Харківенергозбут», представник відповідачів посилався на те, що відповідачі, не заперечуючи щодо наведених позивачем у розрахунку обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , не погоджуються з розрахунком заборгованості. Відповідачі у спірний період здійснювали оплату послуг, наданих позивачем, на загальну суму 24 289,98 грн. Долучений позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок, не містить конкретної дати, на яку він складений, у ньому відсутня інформація про здійснені відповідачами платежі за спожиту електричну енергію у період з 01.10.2025 по теперішній час, враховуючи, що загальна сума таких платежів становить 10 000 грн. Заявлена позивачем сума заборгованості є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Акцентував увагу на тому, що позовна заява від імені ПАТ «Харківенергозбут» подана та підписана Терещенко О.С., однак на адресу відповідачів не було надіслано копію довіреності на підтвердження повноважень Терещенко О.С. діяти від імені ПАТ «Харківенергозбут», у тому числі звертатися до суду з позовними заявами. Відповідачі заперечують щодо стягнення з судових витрат, оскільки позивачем не було направлено на адресу відповідачів доказів про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн за подання до суду вказаної позовної заяви. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем були понесені витрати у розмірі 80 грн за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки платіжна інструкція про оплату послуг за отримання вказаної інформації датована 20 жовтня 2025 року, тоді як інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримана 09 жовтня 2025 року. Разом з тим, сплата адміністративного збору за отримання такої інформації відбувається безпосередньо під час подання запиту на отримання вказаної інформації, а не після її отримання. За таких обставин відсутні підстави для стягнення з відповідачів судових витрат. Просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані із розглядом вказаної справи, у розмірі 2 500 грн.
09 лютого 2026 року на адресу суду від представника ПАТ «Харківенергозбут» Терещенко О.С. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за електричну енергію за період з 01.01.2025 по 01.10.2025 у розмірі 19 465 грн 44 коп. та судові витрати, з яких: судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 80 грн.
В обґрунтування заяви посилалась на те, що після подання вказаної позовної заяви, відповідачі здійснили оплату послуг за електричну енергію у розмірі 8 000 грн, які були зараховані як оплата заборгованості за жовтень 2024 року, листопада та грудень 2025 року, а також частково за січень 2026 року. За таких обставин, розмір заборгованості відповідачів на день подання позовної заяви становить 19 465 грн 44 коп. 
09 лютого 2026 року на адресу суду від представника ПАТ «Харківенергозбут» Терещенко О.С. надійшла відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Зазначила, що оплати, на які посилається сторона відповідача у відзиві, відповідно до абз. 2 п. 4.24 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 були зараховані на погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за період, який не є предметом даного позову. Щодо підписання позовної заяви неповноважною особою зазначила, що довіреність представника, який підписав позовну заяву, міститься в матеріалах справи та була додана до позовної заяви підчас її подання через систему «Електронний суд» і передана до суду в електронному вигляді. Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу вказала, що заявлена сума витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям розумності та співмірності, є занадто завищеною та безпідставною.
Крім того, представник позивача просила поновити строк для подання доказів по справі та прийняти до розгляду відповідь на відзив. Зазначила, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року позивачу встановлений строк на подання відповіді на відзив п`ять днів з дня отримання відзиву на позовну заяву. Вказала, що відзив на позовну заяву сторона позивача отримала лише 02 лютого 2026 року. 
16 лютого 2026 року на адресу суду від представника відповідачів – адвоката Лукашенка О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач безпідставно та незаконно здійснював зарахування сплачених відповідачами у період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року коштів за електричну енергію у рахунок погашення заборгованості за попередні періоди, а не зараховував як плату за послуги за поточний період. Зі змісту положень п. 4.24 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, вбачається, що для застосування методу розрахунку «першим виник — першим погашений» повинно одночасно існувати: окрема додаткова угода між споживачем та надавачем послуг з енергопостачання про реструктуризацію заборгованості; відсутність графіку погашення заборгованості за угодою про реструктуризацію; відсутність у платіжному документі про сплату енергопостачання посилання на період, за який здійснюється оплата. Долучені відповідачами до матеріалів справи платіжні інструкції про сплату енергопостачання через сервіс сплати комунальних послуг АТ КБ «ПриватБанк» містять вказівку на конкретний період, за який здійснюється оплата (попередній місяць по відношенню до того, в якому здійснюється оплата). Надані позивачем розрахунки не містять інформації щодо порядку зарахування платежів, здійснених відповідачами, та черговість погашення заборгованості. Позивач вводить суд в оману та намагається здійснити подвійне стягнення з відповідачів заборгованості за електричну енергію, оскільки 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за електричну енергію за період з 31.07.2022 по 31.10.2023 у розмірі 22 683,18 грн. При цьому позивач, звертаючись до суду з даною позовною заявою, надав суду неправдиву інформацію про те, що ним не подано іншого позову до відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Вказав, що позивач долучив до матеріалів справи три розрахунки заборгованості, в яких міститься різна інформація, що позбавляє відповідачів можливості на підставі вказаних документів встановити дійсний розмір заборгованості. 
19 лютого 2026 року на адресу суду від представника ПАТ «Харківенергозбут» Терещенко О.С. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначила, що сторона відповідача неправильно трактує зміст положень п. 4.24 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, стверджуючи, що у платіжному документі повинен бути зазначений період, за який вноситься оплата, оскільки зазначеною правовою нормою чітко визначено, що посилання на період, за який здійснюється оплата, повинен бути зазначений не будь-де у платіжній інструкції, а саме у реквізиті “Призначення платежу ”. Крім того, у п. 3 Комерційної пропозиції № 28, яка є Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, зазначено, що: “У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті “Призначення платежу” посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення”. Зауважила на тому, що жодна платіжна інструкція, долучена відповідачами до матеріалів справи, не містить в реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата. Таким чином, позивачем правомірно застосовано положення абз. 2 п. 4.24 розділу IV ПРРЕЕ під час розподілу платежів отриманих від відповідача і віднесення їх на заборгованість з найдавнішим терміном її виникнення. Щодо доводів відповідача про подвійне стягнення заборгованості за електричну енергію зазначила, що відповідач помилково вважає, що позивач, звернувшись до виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового наказу № 953/11846/23 від 13 грудня 2023 року, виданого Київським районним судом м. Харкова, стягує заборгованість за той самий період, що є подвійним стягненням боргу. У 2023 році позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилась за період з 31.07.2022 по 31.10.2023. За результатами розгляду вказаної заяви 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ № 953/11846/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію у розмірі 22 683,18 грн, судовий збір у розмірі 268,40 грн та витрат на отримання довідки про зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 89,62 грн. Фактично зазначений судовий наказ позивач отримав в Київському районному суді м. Харкова лише 02 лютого 2026 року. Перевіривши стан заборгованості після отримання зазначеного судового наказу, позивач встановив, що заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 31.07.2022 по 31.10.2023 у сумі 22 683,18 грн вже сплачена відповідачем в добровільному порядку. При цьому не сплаченими залишились судові витрати. понесені позивачем у зв`язку зі звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, у зв`язку з чим 03 лютого 2026 року ПрАТ “Харківенергозбут” звернувся до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання судового наказу № 953/11846/23, виданого 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 22 683,18 грн, судового збору в розмірі 268,40 грн та витрат за отримання інформаційної довідки з ЄДДР в розмірі 89,62 грн у частині стягнення судових витрат: судового збору в розмірі 268,40 грн та витрат за отримання інформаційної довідки з ЄДДР в розмірі 89,62 грн, а всього 358,02 грн. При цьому у заяві було зазначено, що заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 22 683,18 грн сплачена боржником у повному обсязі. 12 лютого 2026 року державним виконавцем Київського ВДВС у м. Харкові ХМУ МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80227885 та постанову про арешт коштів боржника в межах суми 696,82 грн з урахуванням суми стягнення, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 16 лютого 2026 року на рахунок позивача державним виконавцем були перераховані грошові кошти у розмірах 268,40 грн та 89,62 грн та того ж дня було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 80227885. Предметом розгляду у цій справі є стягнення заборгованості за електричну енергію за період з 01.10.2024 по 01.10.2025. Зазначила, що у долученому позивачем до матеріалів справи розрахунку загального боргу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 01.01.2026 зазначена хронологія нарахувань за спожиту електричну енергію та надходження коштів від споживача. На підставі вказаного розрахунку можна встановити, що за адресою: АДРЕСА_1 було спожито електричну енергію, здійснювалися кожного місяця нарахування за її споживання, а платежі від споживача надходили з перервами у декілька місяців, у зв`язку з чим утворювалась заборгованість. Отримані від споживача кошти на підставі норм визначених в ПРРЕЕ та в Додатку № 3 до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розподілялись на заборгованість попередніх періодів. 
11 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідачів – адвоката Лукашенка О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачів, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
24 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідачів – адвоката Лукашенка О.В. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивач приховав від суду факт існування рішення Київського районного суду м. Харкова у формі судового наказу по справі № 953/11846/23 від 13 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 22 683,18 грн за період часу з 31.07.2022 по 31.10.2023. Після ухвалення рішення суду заборгованість відповідачів за договірними правовідносинами трансформується у зобов`язання за судовим рішенням, яке може бути виконане або боржником добровільно, або примусове в порядку виконавчого провадження.З наданої позивачем довідки вбачається, що за рахунок поточних платежів відповідачів зі сплати спожитої електричної енергії позивач у порушення порядку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», поза межами виконавчого провадження здійснював перерозподіл отриманих від відповідачів грошових коштів в рахунок погашення боргу відповідачів за рішенням суду у справі № 953/11846/23. Таким чином, платежі відповідачів починаючи з жовтня 2024 року по січень 2025 року були безпідставно зараховані позивачем на погашення боргу за рішенням суду у справі № 953/11846/23 за період часу з липня 2023 року по жовтень 2023 року. Відповідачам не було відомо про існування рішення у справі № 953/11846/23 до моменту арешту рахунків ОСОБА_1 виконавчою службою у лютому 2026 року, відповідно відповідачі не здійснювали добровільне виконання рішення суду у цій справі. Жодних доказів на підтвердження факту добровільного виконання відповідачами рішення суду у справі № 953/11846/23 позивач не надаво. Позивач, не пред`явивши виконавчий документ до виконання у встановленому законом порядку, одночасно здійснював зарахування поточних платежів боржника в рахунок виконання судового рішення без волевиявлення боржника на виконання такого рішення, що призвело до правової невизначеності щодо обсягу виконаного зобов`язання боржників.
Представник позивача ПАТ «Харківенергозбут» Терещенко О.С. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, від адвоката Лукашенка О.В. 24 березня 2026 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідачів.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вирішуючи питання про поновлення позивачу строку на подання відповіді на відзив, суд виходить з такого. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на відзив було подано до суду засобом «Електронний суд» 06 лютого 2026 року, тобто з пропуском встановленого судом строку.
Положеннями ч. 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином, законодавець розмежовує поняття строків на "встановлені законом" та "встановлені судом" та відрізняє види звернення з відповідними клопотаннями та терміном їх подання.
Строк на подання відповіді на відзив встановлюється судом, отже його поновлення чинним процесуальним законом не передбачено, а положеннями ч. 2 ст. 127 ЦПК України передбачено саме продовження такого строку з врахуванням терміну подання відповідного клопотання до закінчення визначеного судом строку.
Відповідно до квитанції № 5660988 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, відзив на позовну заяву з додатками був доставлений до Електронного кабінету ПАТ «Харківенергозбут» 16 січня 2026 року о 14 годині 58 хвилин.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості у строк, встановлений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року, подати відповідь на відзив або подати заяву про продовження такого строку, однак таких заяв до суду у встановленому порядку не надходило.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За правилами частин першої та другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, відповідь на відзив слід залишити без розгляду, оскільки така була подана до суду поза межами встановленого строку.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Суд встановив, що ПрАТ «Харківенергозбут» надає послуги з постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 446925883 від 09 жовтня 2025 року, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності по частці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3357, виданий 04.09.2018, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В.
Зі змісту довідки, виданої 04 листопада 2025 року АТ «Харківобленерго» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 62Z0723460455327, а також зазначені обсяги фактичного споживання електричної енергії.
Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 62Z0723460455327, за споживачами рахується заборгованість за використану електричну енергію за період з 01 січня 2025 року по 01 жовтня 2025 року за вищевказаною адресою у розмірі 19 465,44 грн.
13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 31.07.2022 по 31.10.2023 у розмірі 22 683,18 грн, судовий збір у розмірі 268,40 грн та суму за отримання інформаційної довідки з ЄДДР у розмірі 89,62 грн.
З наданих стороною позивача доказів вбачається, що ПАТ «Харківенергозбут» звернулося до відділу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило прийняти на виконання судовий наказ, виданий 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова. 
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що заборгованість за електричну енергію у розмірі 22 683,18 грн боржником повністю сплачена. 
12 лютого 2026 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Конюховою В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80227885 з примусового виконання судового наказу № 953/11846/23, виданого 02 лютого 2026 року Київським районним судом м. Харкова.
16 лютого 2026 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Конюховою В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 80227885 у зв`язку з погашенням боржником заборгованості.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.
Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505).
ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Правилами ч 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Відповідно до п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до п. 13 Перехідних положень вказаного закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.
Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання комунальних послуг.
За п.6.2 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Положеннями ст. 322 ЦК України передбачено, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з п. 4.1. ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до п. 4 комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата за спожиту електричну енергію здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника у відділеннях банківських установ або за допомогою електронних платежів.
Враховуючи наведені приписи, та те, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua.
Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідачі не заперечують факту споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , проте не погоджуються з розміром заборгованості, посилаючись на те, що вони здійснювали оплату за електроенергію, однак позивач неправомірно здійснював зарахування вказаних сум за попередні періоди, незважаючи на те, що в платіжних інструкціях були зазначені періоди за який здійснюється оплата.
Відповідно до п. 4.4 ПРРЕЕ датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.
Згідно з п. 4.5 ПРРЕЕ оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.
Відповідно до п. 2.1.19. ПРРЕЕ за укладеними договорами електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) оператор системи формує особові рахунки, на яких обліковує стан розрахунків за послуги з передачі (розподілу) електричної енергії, із зазначенням відповідальних за розрахунки сторін, зазначає інформацію відповідно до реєстрів точок комерційного обліку споживачів відповідних електропостачальників та вносить відповідні зміни протягом одного робочого дня, наступного за днем настання таких змін. За реєстром особових рахунків окремо ведеться реєстр електропостачальників, з якими укладено договори електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
За правилами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п. 4.24 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою укладають договір про реструктуризацію заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору. Такий договір укладається відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за основним договором.
У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.
Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.
З наданих стороною відповідачів платіжних доручень вбачається, що відповідачі у період часу з жовтня 2024 року по грудень 2025 року здійснювали оплату за електропостачання по о/р НОМЕР_1 .
З долученого до матеріалів справи розрахунку основного боргу за електроенергію за період з 01.01.2019 по 01.01.2026 вбачається, що відповідачі здійснювали оплату за електропостачання на загальну суму 86 115 грн 84 коп.
Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 62Z0723460455327, за споживачами рахується заборгованість за використану електричну енергію за період з 01 січня 2025 року по 01 жовтня 2025 року за вищевказаною адресою у розмірі 19 465,44 грн.
До матеріалів справи позивачем долучена довідка про врахування платежів по особовому рахунку № НОМЕР_1 , в якій зазначено загальну сума сплачену відповідачами, дату платежу, суму зарахування та період погашення боргу.
Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом, при цьому суд вважає необґрунтованими доводи сторони відповідача щодо неправомірного застосування позивачем положень п. 4.24 ПРРЕЕ, оскільки електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу.
Дійсно частина наданих відповідачами платіжних інструкції про оплату за електричну енергію містять посилань на період, за який здійснюється оплата, при цьому графік погашення заборгованості, наявність якого передбачена п.4.24 ПРРЕЕ, у відповідачів відсутній, оскільки між сторонами не укладався договір реструктуризації заборгованості, додатком до якого є вказаний графік.
Що стосується посилань відповідачів про подвійне стягнення заборгованості за електричну енергію, суд зазначає таке.
З долученої до матеріалів справи копії судового наказу № 953/11846/26, виданого 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова вбачається, що за заявою ПАТ «Харківенергозбут» з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію за період з 31.07.2022 по 31.10.2023 у розмірі 22 683,18 грн, яка погашене відповідачами у повному обсязі, що підтверджується доводами сторони позивача, викладеними у додаткових поясненнях та копією постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Конюхової В.А. про закінчення виконавчого провадження № 80227885 від 16 лютого 2026 року. 
За судовим наказом № 953/11846/26, виданим 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова, на користь ПАТ «Харківенергозбут» стягнуто з відповідача ОСОБА_1  заборгованість за електричну енергію за період з 31.07.2022 по 31.10.2023.
Разом з тим, у цій справі спірні правовідносини, що виникли між сторонами стосуються періоду часу з 01 січня 2025 року по 01 жовтня 2025 року, за який виникла заборгованість за електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 .
За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи відповідачів про подвійне стягнення з них заборгованості за електричну енергію є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Крім того, з наданих позивачем доказів слідує, що виконавче провадження за судовим наказом № 953/11846/26, виданим 13 грудня 2023 року Київським районним судом м. Харкова, закінчене, а стягувач у заяві про примусове виконання судового рішення просив стягнути лише судові витрати, вказав, що заборгованість за електричну енергію сумі 22683,18 грн. боржником сплачено в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.ст. 541, 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з відповідачів заборгованості за електричну енергію у розмірі 19 465,44 грн підлягають задоволенню.
Посилання сторони відповідача на те, що позовна заява подана неповноважною особою є безпідставними, оскільки до матеріалів позовної заяви в системі «Електронний суд» долучена довіреність Новікова Ю.В., який є керівником ПрАТ «Харківенергозбут», від 18 грудня 2024 року щодо уповноваження у порядку передоручення Бірюкову О.П. представляти інтереси ПрАТ «Харківенергозбут» в судах України, з усіма правами, які надано законом стороні по справі, у тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, з правом передоручення іншим особам. Також до матеріалів справи долучена довіреність від 21 серпня 2025 року, якою ОСОБА_3 на підставі довіреності від 18 грудня 2024 року уповноважила у порядку передоручення Терещенко О.С. представляти інтереси ПрАТ «Харківенергозбут» в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі, у тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» суд задовольнив у повному обсязі, тому вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн, стягнувши їх з відповідачів в рівних частках по 1211,20 грн з кожного.
Разом з тим, суд вважає переконливими доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових праву розмірі 80 грн, оскільки Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 446925883 отримана 09 жовтня 2025 року, а платіжна інструкція № 20571 датована 20 жовтня 2025 року. 
За таких обставин відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових праву розмірі 80 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. ст. 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611 ЦК України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 01 січня 2025 року по 01 жовтня 2025 року в розмірі 19 465 (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 44 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» судовий збір в рівних частках по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», код ЄДРПОУ 42206328, місцезнаходження: 61057, м. Харків вул. Гоголя, 10.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 26 травня 2026 року.
Суддя С. В. Демченко