Номер провадження: 22-ц/813/837/26 
Справа № 496/1248/25
Головуючий у першій інстанції Шаньшина М. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача ОСОБА_1 , 
від відповідача Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області – не з`явились,
від відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області – не з`явились,
від відповідача Державної казначейської служби України – не з`явились,
переглянувши справу №496/1248/25 за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 серпня 2015 року у складі судді Шаньшиної М.В., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 27 лютого 2025 року до суду з вищеназваним позовом до Одеського районного управління поліції №2 ГНП в Одеській області та Державної казначейської служби України, вказав, що сектором дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного 19 травня 2021 року до ЄРДР за №12021164250000143 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 185 КК України, за заявою ОСОБА_1 від 18 травня 2021 року про те, що невстановлена особа шляхом вільного доступу викрала огородження з могили його родичів на кладовищі в с. Широка Балка.
Постановою дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області від 28 червня 2024 року кримінальне провадження №12021164250000143 закрито.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що у кримінальному провадженні на протязі трьох років не було проведено належних дій, бездіяльністю дізнавача у кримінальному провадженні йому завдано моральної шкоди, розмір якої визначив рівним 200000,00 грн. (двісті тисяч).
Позивач ОСОБА_1 просив на підставі статті 1174 ЦК України стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь на відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. (т.1 а.с.1-3). 
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04 березня 2025 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.28-29).
Відповідач Державна казначейська служба України позов не визнав, зазначивши у відзиві, що не є належним відповідачем у справі, так як відносини виникли між ОСОБА_1 та ГУНП в Одеській області. Позивач безпідставно ототожнює Казначейство з Державою Україна та Державним бюджетом України. Належним відповідачем є ОРУП №2 ГУНП в Одеській області як орган, бездіяльністю якого, на думку позивача, завдано йому моральної школи, а не Казначейство. Вказано на помилковість вимог позивача щодо стягнення з Державної казначейської служби України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, резолютивна частина рішення не повинна містити відомості про суб`єкт його виконання. Безспірне списання коштів з єдиного казначейського рахунку призведе до нецільового використання бюджетних коштів. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначено, що сам факт закриття кримінального провадження не свідчить про протиправну бездіяльність та завдання моральної шкоди позивачу, не має наслідків цивільно-правового характеру. Позивач доказів на підтвердження незаконності та протиправності дій/бездіяльності органів досудового розслідування не надав (т.1 а.с.37-52).
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06 травня 2025 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (т.1 а.с.93-94).
Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області позов не визнав, зазначивши у відзиві, що основним твердженням позивача є те, що кримінальне провадження відкрито більше ніж 3 роки, дізнавач ніяких дій не проводив, тому своєю бездіяльністю завдав позивачу моральної шкоди. Доводи безпідставні, так як дізнавачем під час здійснення досудового розслідування приймалось рішення щодо закриття кримінального провадження, однак таке рішення було скасовано внаслідок скарги ОСОБА_1 до суду, тобто продовження здійснення досудового розслідування ініційоване саме позивачем, тому говорити про безпідставну тривалість такого розслідування з вини ГУНП в Одеській області недоцільно. Відповідач не погоджується із заявами ОСОБА_1 щодо бездіяльності дізнавача, так як заява ОСОБА_1 від 18 травня 2021 року до чергової частини Одеського РУП №2 щодо крадіжки огородження могили на кладовищі прийнята та зареєстрована в ЄО Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області за №6287 від 18 травня 2021 року та 19 травня 2021 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021164250000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України. У кримінальному провадженні відібрано пояснення від громадянина ОСОБА_1 , надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку статті 40-1 КПК України з метою встановлення очевидців правопорушення та допиту їх в якості свідків, допитано ОСОБА_1 в якості потерпілого, допитано громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості свідків, повторно надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, отримано відповідь на доручення про неможливість встановлення свідків та очевидців, камер, особи правопорушника, після винесено постанову про закриття провадження у справі. Якою саме бездіяльністю позивачу завдано шкоди не зрозуміло, доказів бездіяльності не надано. Позивач зазначає, що завдана моральна шкода виражається у душевних, емоційних стражданнях, хвилюваннях та фізичному болю, яких він зазнав у зв`язку із фактичною наругою над могилою його родичів та скоєною крадіжкою з могили його родичів. Із таких тверджень позивача слідує висновок, що хвилювань позивач зазнав саме через факт вчинення правопорушення, а не через дії або бездіяльність ГУНП в Одеській області. Твердження позивача про завдання йому моральної шкоди саме фактом викрадення огорожі з могили родичів не перебуває у причинному зв`язку із заподіянням моральної шкоди внаслідок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Не мають свого підтвердження ні наявність шкоди позивачу, ні протиправність діянь або бездіяльності органу досудового розслідування. У позовній заяві ОСОБА_5 лише зазначає про те, що розслідування здійснювалось три роки, однак не вказує, як саме таке розслідування вплинуло на його емоційний та психологічний стан. Підставою завдання моральної шкоди позивач самостійно визначає саме викрадення майна з могили родичів, а не дії дізнавача у кримінальному провадженні (т.1 а.с.132-138).
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.128).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог (т.1 а.с.165-171).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.1 а.с.177-180).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення полягає у неповному з`ясування обставин справи, не застосуванні закону, який підлягав застосуванню, у неправильній оцінці доказів.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці; підтримано обґрунтування позиції, що викладено в суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Одеській області заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує недоведеністю складу цивільного правопорушення, який є юридичною підставою відповідальності, що виникає внаслідок заподіяння шкоди; підтримано обґрунтування позиції, що викладено в суді першої інстанції (т.1 а.с.193-199).
У відзиві на апеляційну скаргу Державна казначейська служба України заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги; підтримано обґрунтування позиції, що викладено в суді першої інстанції (т.1 а.с.222-227).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
18 травня 2021 року до чергової частини Одеського РУП №2 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що невстановлена особа шляхом вільного доступу скоїла крадіжку огородження могили його родичів, яка була виконана з якірного ланцюга, з кладовища, розташованого в с. Широка Балка. Даний факт зареєстровано в ЄО Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області за №6287 від 18 травня 2021 року; відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021164250000143 від 19 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України. У кримінальному провадженні проведено оперативно розшукові заходи та слідчі (розшукові) дії, які не привели до встановлення факту вчинення кримінального правопорушення конкретною особою. Дізнавачем СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області винесено постанову від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження по пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України (кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).
Встановлена Кримінальним процесуальним кодексом України процедура оскарження до суду постанов є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за бездіяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Скасування ухвалою слідчого судді процесуальних рішень слідчого, прокурора не є безумовним доказом неправомірності таких процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України та підставою для відшкодування моральної шкоди.
Завдання моральної шкоди ОСОБА_5 пов`язує з викраденням майна з могили родичів, а не з певними діями, бездіяльністю дізнавача у кримінальному провадженні. 
Неправомірної бездіяльності дізнавача у кримінальному провадженні №12021164250000143, яка б мала наслідком завдання позивачу моральної шкоди, не встановлено.
У справі, що переглядається, відсутній склад цивільного правопорушення як юридична підстава цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану службовою особою органу ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №12021164250000143.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові за безпідставністю матеріально-правової вимоги.
Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.
В судовому засіданні 25 червня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами; надав позивачу ОСОБА_1 , який з`явився в зал судового засідання, можливість виступити у судових дебатах (представник позивача, відповідачі повідомлені через електронний кабінет) та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на навантаження тощо ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 30 червня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 30 червня 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді Є.С.Сєвєрова 
О.М.Таварткіладзе