Справа №524/9916/25
Провадження №2/524/2900/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 72610,87 грн, 3% річних в сумі 835,39 грн та інфляції в сумі 3917,81 грн, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі зареєстровані в ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО», як споживачі послуг з теплопостачання по о/р № НОМЕР_1 .
Позивач надає послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників. Відповідачі в порушення вимог законодавства, не здійснювали своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого допустили заборгованість, яка станом на 25.07.2025 становить 72610,87 грн. 
В письмових поясненнях позивач вказав, що доводи відповідача, ОСОБА_1 , викладені у відзиві не є предметом спору у даній справі. Просив врахувати, що встановлені у справі № 524/2748/24 обставини є індивідуальними.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач,  ОСОБА_1 , надіслала відзив на позов в якому вказала, що позов визнає частково, не погоджується із розміром нарахованої суми та проведенням стягнення в солідарному порядку.
При ухваленні рішення просила врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.01.2026 по справі № 524/2748/24. Вважає, що заборгованість за надані послуги має бути обрахована за цінами, які діяли станом на момент введення воєнного стану на території України 24 лютого 2022 року. Відповідно до проведеного відповідачем розрахунку, заборгованість за опалювальні періоди 2022-2023 і 2023-2024 та міжопалювальні періоди 2023, 2024 за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води складає 64168,67 грн, плата за абонентське обслуговування - 753,71 грн, нарахована сума встановленого індексу інфляції становить 2432,33 грн, а нарахована сума 3% річних від простроченої суми становить 535,87 грн.
Інші відповідачі відзив суду не подавали.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Відповідачі є співвласниками нерухомого майна, розташованого за адресою:   АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав № 436843379 від 25.07.2025.
Загальновідомою обставиною є те, що у зв`язку з нанесеними 24 квітня 2022 року ракетними ударами по теплоелектроцентралі ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ», які призвели до значних руйнувань будівель та обладнання й спричинення виникнення пожежі, ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» припинила виробництво та постачання теплової енергії споживачам м. Кременчука.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.
Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508 ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» було визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума боргу станом на 25.07.2025 за період з 11.2022 до 03.2025 становить 72610,87 грн та складається із заборгованості за: АБ/П.ОП ПТЕ – 852,02грн; ОП. У/П ПТЕ – 25852,75 грн; ОПАЛЕННЯ ПТЕ – 34763,11 грн; ГАР.ВОД ПТЕ – 11041,99 грн; АБ/П. Г.В ПТЕ – 101 грн.
Сума нарахованих, відповідно до ст. 625 ЦК України, 3% річних становить 835,39 грн та інфляційних втрат 3917,81 грн.
Відповідно до проведеного відповідачем розрахунку сума боргу станом на 25.07.2025 за період з 11.2022 до 03.2025 становить 64922,38 грн та складається із заборгованості за: ОПАЛЕННЯ – 50029,79 грн; АБ/П - 753,71 грн; ГАР.ВОД - 14138,88 грн. Сума нарахованих, відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних - 535,87 грн та інфляційних втрат - 2432,33 грн.
НОРМИ ПРАВА
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»(далі – Закон № 2189-VIII)
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право, серед іншого, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно із частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
У Правилах надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та в Правилах надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, зазначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Також, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Відповідно до статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (стаття 540 ЦК України).
Натомість, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (статті 541 ЦК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).
Як визначено у статтях 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Відповідно до вимог Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
В свою чергу відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не звільняє споживача від обов`язку сплатити вартість спожитих послуг.
Аналогічна правова позиція є усталеною та викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21, від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20, від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22.
Суд приймає до уваги те, що факт заборгованості відповідачами не заперечувався. В свою чергу в даній справі спір між сторонами виник з приводу вихідних даних, а саме розміру тарифу, який підлягав застосуванню.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.
Верховний Суд у постанові від 28 січня 2026 року у справі № 524/2748/24(на яку посилався представник відповідача у відзиві) прийшов до висновку, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24 лютого 2022 року.
У даній постанові зазначено, що внаслідок непередбачуваних обставин відбулася зміна постачальника теплопостачання та гарячої води у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» (попередній постачальник) у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (новий постачальник). Тому, саме за таких обставин зміна постачальника у договорі для споживачів не повинна мати наслідком зміни тарифів на теплову енергію та гарячу воду порівняно з тим розміром, який був при попередньому постачальнику, до встановлення органом місцевого самоврядування іншого тарифу.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.
На підтвердження своїх вимог позивач надав розрахунок заборгованості, який містив у собі інформацію про об`єм наданої послуги, тариф та період. 
Відповідач, ОСОБА_1 також надала суду власний розрахунок заборгованості.
Суд наголошує на тому, що наданий відповідачем розрахунок не містить відомості про дані(розмір тарифу, об`єм послуги), які були використані відповідачем для проведення розрахунку.
Суд приймає до уваги те, що станом на 24 лютого 2022 року для споживачів лівобережної частини міста Кременчука застосовувались такі тарифи: на послугу з постачання теплової енергії - 1 796,40 грн з ПДВ/Гкал; на послугу з постачання гарячої води - 103,99 грн з ПДВ/м?; плата за абонентське обслуговування для послуг з постачання теплової енергії споживачам, будівлі яких не обладнані вузлами комерційного обліку в розмірі 23,62 грн з ПДВ; з постачання теплової енергії споживачам, будівлі яких обладнані вузлами комерційного обліку в розмірі 25,99 грн з ПДВ; з постачання гарячої води в розмірі 1,82 грн з ПДВ 1,82 грн з ПДВ.
Із застосуванням наведених тарифів судом було проведено власний розрахунок, відповідно до якого розмір заборгованості відповідачів станом на 25.07.2025 за період із листопада 2022 року до березня 2025 року становить 66 235,22 грн та складається з: АБ/П.ГВ - 9,10 грн; АБ/П.ОП - 684,98 грн; ГАР.ВОД - 15 513,20 грн; ОПАЛЕННЯ - 50 027,94 грн.
В свою чергу, суд зменшує суму 3% річних та інфляційного збільшення боргу до 762,40 грн та 3504,76 грн, відповідно.
Також суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача щодо солідарного стягнення боргу з таких підстав.
Суд повторює, що відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Отже, кожен із власників спільної часткової власності несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у спільному майні.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі володіють нерухомим майном на праві спільної часткової власності, частка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 становить по 1/6, а частка ОСОБА_2 – 4/6.
З цих підстав, за відсутності договору, який визначає солідарне зобов`язання або домовленості між співвласниками щодо порядку несення витрат за отримані послуги та не визначення уповноваженого власника квартири, стягнення заборгованості в повному обсязі із відповідачів не буде відповідати вимогам законодавства.
Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості відповідачами не заперечувався, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягнути із відповідачів заборгованість в сумі 70 502,38 грн, пропорційно до розміру частки у праві власності кожного з них.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд стягує із відповідачів на користь позивача в сумі 919,81 грн з кожного, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(91,13%)
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 – 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп  НОМЕР_2 , АДРЕСА_1  на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», ЄДРПОУ 03338030 заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11039,20 грн, 3% річних в сумі 127,07 грн та втрати від інфляції в сумі 584,13 грн та судові витрати в сумі 919,81 грн.
Стягнути із  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 ,  АДРЕСА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», ЄДРПОУ 03338030 заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11039,20 грн, 3% річних в сумі 127,07 грн та втрати від інфляції в сумі 584,13 грн та судові витрати в сумі 919,81 грн.
Стягнути із  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 АДРЕСА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», ЄДРПОУ 03338030 заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 44156,81 грн, 3% річних в сумі 508,27 грн та втрати від інфляції в сумі 2336,51 грн.
В іншій частині вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ