Справа № 296/9285/25
2/296/1242/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Бардошевська Т.І. звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна - житлової квартири АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2023. 
В шлюбі за договором купівлі-продажу від 01.07.2023 сторонами за спільні кошти подружжя було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_2 . 
Оскільки дійти згоди про поділ чи про порядок користування спільним майном з відповідачем неможливо, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 
Ухвалою від 04.09.2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
16.10.2025 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чайковська Р.А. звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із зустрічним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на часту 7/30 в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 . 
В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що з 22.10.2005 по 29.12.2023 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2023. 
За період перебування у шлюбі за договором купівлі-продажу від 05.09.2013 сторони за спільні кошти набули у спільну сумісну власність подружжя частку в об`єкті нерухомого майна, а саме частку 7/15 в праві власності на квартиру АДРЕСА_4 . 
Оскільки ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами щодо поділу спільного майна подружжя, а поділу підлягає все майно подружжя, набуте у шлюбі, то ОСОБА_2 звертається з вказаним зустрічним позовом.
Ухвалою від 27.11.2025 прийнято в провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Ухвалою від 18.02.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Адвокат Бардошевська Т.І. подала до суду клопотання в якому просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, щодо задоволення зустрічного позову не заперечує (а.с.86). 
Адвокат Чайковська Р.А. подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без їх участі, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, щодо задоволення первісного позовну не заперечує (а.с.87) 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005, який розірвано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2023 у справі №295/12207/23 (а.с.6). 
В період перебування у шлюбі, а саме 01.07.2023 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу квартири №1024 було придбано цілу квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8-9). Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №440017430 від 19.08.2025 (а.с.7).
Також в період перебування у шлюбі, а саме 05.09.2013 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири №7134 було придбано 7/15 ід. частин квартири АДРЕСА_3 (а.с.63-65). Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №444914761 від 24.09.2025 (а.с.39-42).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).
Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Згідно ч.1 та ч.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи, що спірні квартири набуті сторонами за час шлюбу, то такі є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку про їх поділ між сторонами у запропонованому ними варіанті, який визнано сторонами у поданих ними заявах.
Суд враховую, що представник позивача за первісним позовом адвокат Бардошевська Т.І. подала заяву, в якій не заперечила щодо задоволення зустрічного позову, а представник позивача за зустрічним позовом адвокат Чайковська Р.А. подала заяву, в якій не заперечила щодо задоволення первісного позову. З наданих документів на представництво вбачається, що повноваження адвокатів не обмежено, тому суд вважає за можливе прийняти визнання первісного та зустрічного позовів. 
Таким чином позовні вимоги, вказані у первісному та зустрічному позові підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
При розподілі суми судового збору суд виходить із того, що за подання первісного позову про поділ майна подружжя, позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 4821,00 грн; за подання зустрічного позову про поділ майна подружжя, позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 3972,50 грн.
Отже, виходячи з обсягу задоволених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, суд дійшов висновку про покладення різниці в сумі судового збору в розмірі 848,50 грн. на відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).
Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна - житлової квартири АДРЕСА_1 . 
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя – задовольнити.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на часту у розмірі 7/30 в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в розмірі 848,50 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович 

Дата складання повного тексту рішення: 01.05.2026