Справа № 569/7066/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Ковальчук О.Б.,
за участю представника позивачки – адвоката Павлюк І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСББ «Учитель» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Учитель» про визнання права власності, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 м.кв., житловою площею 29,4 м.кв.
В обґрунтування позовних вимог вказує те, що вона була членом житлово-будівельного кооперативу "Учитель». Відповідно до рішення ЖБК «Учитель» № 9 від 15.03.1989 року, яке було затверджено рішенням Виконавчого комітету Рівненського міської Ради народних депутатів № 108 від 12.04.1989 року на сім`ю із 3-х осіб вона отримала ордер на право заняття жилого приміщення житловою площею 29,6 кв. м., яке складається із двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі. На момент набуття нею права власності на кооперативну квартиру, законодавством не було передбачено як видачу свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру.
В лютому 2026 року вона звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, проте, 05 березня 2026 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки не подано документів, що підтверджують набуття прав на нерухоме майно.
Зазначає, що отримати інші документи у неї немає можливості, так як ЖБК «Учитель» припинив свою діяльність. Членами ЖБК "Учитель" було створено ОСББ "Учитель", членом якого вона є.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Представник позивачки – адвокат Павлюк І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, 08.04.2026 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області головою правління ОСББ «Учитель» Н.П. Горецькою подано клопотання, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у відсутність представника ОСББ «Учитель». 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи, що представник відповідача визнала позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.
Заслухавши думку представника позивачки – адвоката Павлюк І.М., дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини: і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України "Про власність", який діяв до вступу в законну силу ЦК України в редакції 2003 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
Згідно із ч. 2 ст. 19-1 ЗУ "Про кооперацію" у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.
Відповідно до роз`яснень, що містить п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року (із змінами внесеними згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.03.1998 року) "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.
Чинний ЦК України також містить норму, яка визначає, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири (ч. 3 ст. 384 ЦК України).
Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
У постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 209/5027/14-ц (провадження № 61- 12401 сві 8) Верховний Суд вказав, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 2004 року.
Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121. Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.
Процедуру оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування та реєстрацію їх в бюро технічної інвентаризації законодавець передбачив з 1995 року.
Умови, підстави та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для її проведення, визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була членом житлово-будівельного кооперативу «Учитель».
22.01.2011 року загальними зборами Житлово-будівельного кооперативу «Учитель» було прийнято рішення про ліквідацію у зв`язку із створенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Учитель» (ОСББ «Учитель»). На сьогоднішній день статус Житлово-будівельного кооперативу «Учитель» - припинено.
В даній квартирі ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає по даний час. Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі.
22.01.2011 року загальними зборами Житлово-будівельного кооперативу «Учитель» було прийнято рішення про ліквідацію у зв`язку із створенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Учитель» (ОСББ «Учитель»). На сьогоднішній день статус Житлово-будівельного кооперативу «Учитель» - припинено.
10 грудня 2025 року ОСББ «Учитель» було видано ОСОБА_1 довідку за вих. № 25 якою підтверджується відсутність заборгованості по ОСББ «Учитель».
В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, проте, 05 березня 2026 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки не подано документів, що підтверджують набуття прав на нерухоме майно.
З Інформаційної довідки КП «РМБТІ» № 5569 від 12.12.2025 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 м.кв., житловою площею 29,4 м.кв. належить ОСОБА_1 на підставі довідки № 25, яка видана ОСББ «Учитель» від 10.12.2025 року.
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що позовні вимоги доведені належними, достовірними доказами, відтак, позовна заява підлягає до задоволення. У інший спосіб врегулювати право власності на нерухоме майно неможливо, задоволення позову не порушує будь-чиї права на нерухоме майно.
Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319-321, 328, 384 ЦК України та ст.ст. 82, 200, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Учитель» про визнання права власності - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 м.кв., житловою площею 29,4 м.кв. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 24.11.2005 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ). 

Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Учитель» (місцезнаходження: 33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 37, код ЄДРПОУ 37433809). 

Суддя Рівненського
міського суду О.Я. Тимощук