Справа № 171/3597/25
3/215/294/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Данилевський М.А. розглянувши матеріали, що надійшли з КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

19 липня 2025 року приблизно об 00 годині 00 хвилин за адресою: місто Зеленодольськ, провулок Клубна, буд. 39, ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2109, нз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», тест номер 260, результати огляду позитивний 1,04% (проміле). Правопорушення зафіксовано на Бк №797607, №799833.
Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи щодо суті справи від ОСОБА_1 до суду не надходило. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Новак А.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку заявив клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати із органів патрульної поліції засвідчену належним чином копію документа, який підтверджує/ спростовує, що станом на дату огляду ОСОБА_1 , тобто 19.07.2025, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» тест №260, дійсно проходив технічне обслуговування (перевірку калібровки).
Згідно наданої відповіді з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, засіб вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810» №ARBN-0535 проходив повірку 12.12.2024 (строк наступної повірки та градуювання – 12.06.2025), а також 17.11.2025 (дата наступної повірки та градуювання – 17.05.2026). 
Виходячи з викладеного адвокат Новак А.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки працівниками поліції під час складання протоколу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння використано засіб вимірювальної техніки, який не пройшов калібрування та повірку (на момент використання приладу – 19.07.2025, останнє калібрування приладу було проведено 12.12.2024, тобто більше ніж за шість місяців до дати огляду). 
На думку сторони захисту, вказане свідчить, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог пунктів 1, 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), а тому зазначений доказ – огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недопустимим доказам, не може бути прийнятим судом до уваги. Інші докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, тому просив провадження по справі закрити. 
За правилами ст. 268 КУпАП обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачена, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, враховуючи те, що інтереси особи представляє його захисник. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV рішення ЄСПЛ є джерелом права в Україні.
Відповідно до положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правових позицій, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» (заява № 22150/02), судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, доказуванню у даному випадку підлягають факт керування транспортним засобом та факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №395915 від 19.07.2025, актом огляду на стан сп`яніння, тестом № 260 від 19.07.2025, направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, рапортом інспектора ВРПП КРУП ГУНП, відеозаписом, який є додатком до протоколу.
Вказані докази досліджені судом є належними та допустимими і беззаперечно підтверджують наявність обов`язкових ознак інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Так, дослідженими матеріалами встановлено факт зупинки транспортного засобу та керування ним саме ОСОБА_1 , що стороною захисту не заперечується.
Так, судом встановлено, що поліцейськими зупинено автомобіль ВАЗ 2109, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм та перевірки документів працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Результат огляду склав 1,04 ‰, що значно перевищує допустиму норму (більш як у 5 разів). Поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На запитання поліцейського, чи вживав він спиртні напої, ОСОБА_2 спочатку відповів, що ні, а пізніше зазначив: «Випивав ще в 10 часов сьогодні».
Суд вважає відеозапис працівників поліції належним та допустимим доказом, який беззаперечно підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. На відеозаписі логічно та послідовно зафіксовано весь перебіг подій, що стосуються адміністративного правопорушення, а тому підстав для сумніву в його достовірності у суду не виникає.
Доводи сторони захисту про порушення порядку проведення огляду є неспроможними, з огляду на наступне. 
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Після встановлення результату, який значно перевищував допустиму норму, він жодних заперечень не висловив, сумнівів щодо правильності результату не зазначав, а його поведінка свідчила про повну згоду з результатом огляду. 
Щодо твердження сторони захисту про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог пунктів 1, 2 розділу ІІ Інструкції, а тому зазначений доказ – огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недопустимим доказом, оскільки працівниками поліції під час складання протоколу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння використано засіб вимірювальної техніки, який не пройшов калібрування та повірку (на момент використання приладу – 19.07.2025, останнє калібрування приладу було проведено 12.12.2024, тобто більше ніж за шість місяців до дати огляду), суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, становить 1 рік. 
Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager Alcotest 6810» №ARBH-0535, перед подією 19.07.2025, було проведено 12 грудня 2024 року (відповідно до тесту №260 від 19 липня 2025 року), то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням 19 липня 2025 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Суду не надано будь-яких доказів щодо визнання недійсними чи відкликання сертифікатів відповідності та свідоцтв про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які використовувалися працівниками поліції, а тому відсутні підстави сумніватися у справності вимірюваного приладу.
За встановлених обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує, що у своєму рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У процесі доказування вини доцільно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульовано у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з посиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого сумніву у винуватості особи є підставою для її виправдання.
Отже, на підставі сукупності доказів поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою складовою інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння доведена повністю дослідженими під час розгляду доказами. 
Згідно довідки інспектора ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . 
Обираючи особі вид стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом. 
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, 287, 289 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
(Рахунок для сплати штрафу. Отримувач коштів: ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/Р отримувача (IBAN): UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
(Рахунок для сплати судового збору. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
На постанову суду протягом десяти днів з дня винесення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу.

СУДДЯ: