ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/26133/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 в адміністративній справі №160/26133/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення №047050032325 від 13.06.2025 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періоди моєї роботи з 02.08.1995 року по 29.07.2004 рік в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», згідно відповідним записам трудової книжки від 09.08.1995 року серія НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи з 06.06.2025 р. з дня подачі позивачем заяви про призначення мені пенсії до управління ПФУ, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона 06.06.2025 р. звернулася до відповідача-1 (Кам`янський відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, надавши всі необхідні документи для призначення пенсії. 16.06.2025 р. ОСОБА_1 нарочно отримала повідомлення та рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Хмельницькій області за №047050032325 від 13.06.2025 р. Спірне рішення відповідач-2 мотивував відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи на пільгових умовах та пенсійного віку, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач стверджує, що відповідач-2 протиправно не зарахував до її пільгового стажу роботи за Списком №1 - 08 років 09 місяців 26 днів, фактично відпрацьованих нею на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 - постійно, відповідно записам трудової книжки від 09.08.1995 року серія НОМЕР_1 та архівної довідки №3-21/2-09/1208 від 09.08.2024 р., виданої Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову в призначені позивачу пенсії незаконним, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та умисному наведенні пенсійним органом неправдивої інформації при розрахунку її стажу за Списком №1, що призвело до порушення її конституційного права на соціальний захист, а тому це рішення є таким, що підлягає скасуванню
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії за №047050032325 від 13.06.2025 р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періоди моєї роботи з 02.08.1995 р. по 29.07.2004 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2025 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України..
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період з 05.07.1995 по 26.03.2013 згідно з трудовою книжкою від 09.08.1995 серія НОМЕР_1 , оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, які підтверджують зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Вказану обставину суд першої інстанції не врахував. Відтак вважає, що існують підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Крім того уточнююча довідка від 09.08.2024 р. №З-21/2-09/1208 видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області не підтверджує роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
06.06.2025 р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вищезазначена заява з додатками за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.
За результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів відповідачем-2 прийнято рішення від 13.06.2025 р. за №047050032325, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців) та пенсійного віку (55 років).
В обґрунтування відмови у призначені пенсії в т.ч. зазначено таке.
«Вік заявниці 48 років
Страховий стаж особи становить 25 років 2 місяці 16 днів
Пільговий стаж особи – відсутній.
За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
До пільгового стажу не зараховано:
період з 05.07.1995 по 26.03.2013 згідно з трудовою книжкою від 09.08.1995 серія НОМЕР_1 , оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, які підтверджують зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Крім того уточнююча довідка від 09.08.2024 р. №З-21/2-09/1208 видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області не підтверджує роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня.».
У цьому рішенні пенсійний орган порекомендував позивачу для зарахування відповідного періоду її роботи до пільгового стажу надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, із зазначенням періоду роботи, що зараховується до пільгового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи.
Не погодившись із вищезазначеною позицією та рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області, ОСОБА_1 звернулася за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі по тексту - Закон №1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058).
Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової (до Списку №1 в даному випадку) та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
За приписами статті 12 Закону №1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Так, пункт «а» статті 13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015 року передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За приписами статті 12 Закону №1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість, згідно із пунктом «а» статті 13 Закону №1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно із пунктом «а» статті 13 Закону №1788 в редакції, чинній після 01.04.2015 передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону №1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно із пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788 з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058.
Велика Палата Верховного Суду в межах зразкової справи №360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливими для особи, а не Закону №1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 в рішенні пенсійного органу зазначено недосягнення пенсійного віку.
Статтею 62 Закону №1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі по тексту - Порядок №383).
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідачем в спірному рішенні встановлено, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 відсутній. Страховий стаж роботи становить - 25 років 2 місяці 16 днів.
Позивач на час подання до пенсійного органу заяви від 06.06.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 досягла повних 48 років.
Тобто, позивач є такою, що відповідає за віком для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Не зрозуміло, чому в рішенні пенсійного органу при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, наведено цитування пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058, яка передбачає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, і саме на підставі зазначеної норми відмовлено позивачу в призначенні пенсії.
З урахуванням зазначених вище обставин та наведених норм права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення пенсійного органу та його скасування, з чим погоджується колегія суддів.
Крім того, спірним рішенням пенсійного органу до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 02.08.1995 року по 29.07.2004 рік в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат. 
Так, згідно із наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача (серія НОМЕР_1 від 09.08.1995 р.) ОСОБА_1 у період з 02.08.1995 р. по 22.03.2013 р. працювала на різних посадах на Дніпровському металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського (комбінат у подальшому було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та надалі в Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»), зокрема:
- у період з 02.08.1995 р. по 11.12.1995 р. позивач була прийнята на роботу в доменний цех ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського» та виконувала роботу машиніста крана металургійного виробництва на ливарном дворі 2 розряду тимчасово, що передбачено розділом III підрозділом 1 КП: 13792 у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 р. (далі постанова КМУ №442);
- у період з 12.12.1995 р. по 29.07.2004 р. позивач була переведена на посаду машиніста крана металургійного виробництва доменного цеху на ливарном дворі 2 розряду, яка передбачена розділом III підрозділом 1 КП: 13792 у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №442;
- у період з 30.07.2004 р. по 03.01.2012 р. позивач була переведена до вапняно-випалювального цеху на посаду (мовою оригіналу) «обжигальщика» дільниці шахтних печей, що передбачено розділом III підрозділом 2 КП:1753 у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №442;
- у період з 04.01.2012 р. по 22.03.2012 р. позивач була переведена на дільницю обертових печей та виконувала роботу машиніста конвеєра, яка передбачено розділом III підрозділом 2 КП: у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №442.
Факт виконання роботи на вищезазначених посадах у відповідні періоди також підтверджується Архівною довідкою за №3-21/2-09/1208 від 09.08.2024 р., виданою Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.
Так, в оскаржуваному рішення відповідач-2 посилається на відсутність уточнюючих довідок про пільговий характер роботи позивача та зазначає, що Архівна довідка за №3-21/2-09/1208 від 09.08.2024 р., видана Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, не підтверджує роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 періоду з 02.08.1995 р. по 29.07.2004.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують стаж роботи.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 в адміністративній справі №160/26133/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 в адміністративній справі №160/26133/25 - в адміністративній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко