ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 липня 2026 року м. Житомир  
справа № 240/27933/25
категорія 113070000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Горовенко А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,- 

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру МВС №1842 у державній реєстрації причепа марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , що перейшов у спадщину за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.06.2024;
- зобов`язати Територіальний центр МВС №1842 здійснити державну реєстрацію зазначеного причепа на ім`я позивача після проведення передбачених законом процедур.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем померлого батька, який загинув, захищаючи територіальну цілісність України.
Вказує, що до складу спадщини входить автомобільний причіп марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , який перебував у власності його батька, але не був зареєстрований у територіальному сервісному центрі МВС до моменту смерті останнього, оскільки через декілька днів після придбання зазначеного причепу його батька було мобілізовано до лав ЗСУ, де під час проходження служби загинув.
Зазначає, що 15.10.2025 звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію успадкованого причепа, однак отримав відмову в проведенні його державної реєстрації, оскільки спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію причепа.
Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що порушує його права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надіслав до суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що 15 жовтня 2025 року до територіального сервісного центру МВС №1842 (на правах відділу м. Бердичів, Житомирська область) РСЦ ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) звернувся позивач із заявою щодо здійснення первинної реєстрації транспортного засобу, а саме причепа марки АМС 500 "Старконь" на підставі поданих документів. 24 жовтня 2025 року ТСЦ МВС №1842 листом №31/35/1842/С-5201-4882-2025 надав відповідь на зазначене звернення, у якому повідомив, що здійснити реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на підставі свідоцтва про право на спадщину неможливо через відсутність інформації в Єдиному реєстрі транспортних засобів.
Зазначає, що відповідач відмовив позивачу у реєстрації через відсутність законних підстав для здійснення первинної реєстрації за спадкоємцем, через незазначення його як одержувача в акті приймання передачі за формою згідно з додатком 6 який є обов`язковою вимогою при здійсненні первинної реєстрації транспортних засобів.
Наголошує, що рішення суду про визнання права власності за позивачем - це єдиний документ, який дозволить ТСЦ пропустити етап реєстрації на померлого і здійснити реєстрацію транспортного засобу одразу за позивачем.
Вказує, що дії РСЦ ГСЦ МВС в особі Територіального сервісного центру МВС №1842 щодо нездійснення реєстрації причепа марки АМС 500 "Старконь" на підставі свідоцтва про право на спадщину в повній мірі відповідають вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 - громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 від 24.07.2020, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження від 26.06.1996 серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 є батьком позивача.
Як свідчить зміст свідоцтва про смерть від 08.11.2023 серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08.11.2023 складено відповідний актовий запис №1502.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С за реєстровим №2711, на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України та відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. 04.06.2024 за реєстровим №2646, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер " ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер - НОМЕР_3 , який постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказано, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з:
- причепа марки АМС 500 СТАРКОНЬ, 2021 року випуску, тип ТЗ - ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, шасі (рама) № НОМЕР_1 .
У листі від 24.10.2025 Територіальний сервісний центр МВС №1842 Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС), повідомило позивача про відмову в перереєстрації причепа марки: АМС 500 Старконь, номер шасі № НОМЕР_1 , по спадщині, оскільки в Єдиному Державному Реєстрі транспортних засобів, станом на 23.10.2025, відсутня інформація щодо його реєстрації за громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому перереєстрація по спадщині не є можливою.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом частини першої статті ст. 177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
За визначенням ч.2 статті 181 ЦК України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Положеннями ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок №1388), визначає механізм державної реєстрації транспортних засобів та перелік документів, необхідних для її здійснення.
Пунктом 3 Порядку №1388 регламентовано, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Згідно з п. 8 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати.
Суд зазначає, що даною нормою встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин.
За відсутності правовстановлюючого документу, визначеного даним переліком, державна реєстрація транспортного засобу не проводиться.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 та 1268 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України).
Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що до нотаріальних дій що вчиняються нотаріусами, окрім іншого, віднесено видачу свідоцтва про право на спадщину.
Зміст глави 7 та 8 Закону України "Про нотаріат" свідчить, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину встановлено главою 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5).
Відповідно до п.1 глави 10 розділу ІІ Порядку, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С. за реєстровим №2711, на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України та відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. 04.06.2024 за реєстровим №2646, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер " ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер - НОМЕР_3 , який постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказано, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з:
- причепа марки АМС 500 СТАРКОНЬ, 2021 року випуску, тип ТЗ - ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, шасі (рама) № НОМЕР_1 .
Також зазначено, що вказаний причеп належить спадкодавцю на підставі акту приймання-передачі транспортного засобу серії ТОВ №768687, виданого ТОВ «Агромоторсервіс», м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 01.02.2022, акту огляду реалізованого транспортного засобу №900340/22/000171, виданого ТОВ «Агромоторсервіс», м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 01.02.2022, сертифікату відповідності завершеного колісного транспортного засобу № НОМЕР_1 , виданого ТОВ «Агромоторсервіс», м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 01.02.2022, сертифікату типу колісного транспортного засобу (КТ3) №056677, виданого ТОВ «Агромоторсервіс», м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 01.06.2021.
Крім цього вказано, що право власності на причіп підлягає державній реєстрації у відповідних реєстраційних органах.
Отже, видане приватним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.06.2024 за реєстровим №2711, є належним документом, що посвідчує право власності ОСОБА_1 на причіп марки АМС 500 СТАРКОНЬ, 2021 року випуску, тип ТЗ - ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, шасі (рама) № НОМЕР_1 .
Водночас, у межах розгляду даної справи судом вирішується питання щодо правомірності відмови відповідача у державній реєстрації причіпа марки АМС 500 СТАРКОНЬ, 2021 року випуску, тип ТЗ - ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, шасі (рама) № НОМЕР_1 , а не питання про визнання права власності позивача на вказаний причіп.
Також варто наголосити, що відповідач не має повноважень оцінки питання права власності позивача на причіп, а лише виконує функції з державної реєстрації права власності на транспортні засоби.
У своєму відзиві відповідач, зокрема, вказує, що відмовив позивачу у реєстрації через відсутність законних підстав для здійснення первинної реєстрації за спадкоємцем через відсутність зазначення його як конкретного одержувача в акті-приймання передачі за формою згідно з додатком 6, який є обов`язковою вимогою при здійсненні первинної реєстрації транспортних засобів, та зазначає, що рішення суду про визнання права власності за позивачем - це єдиний документ, який дозволить ТСЦ пропустити етап реєстрації на померлого і здійснити реєстрацію транспортного засобу одразу за позивачем. 
Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, станом на день звернення позивача із заявою про перереєстрацію причіпа, свідоцтво про право на спадщину за законом, засвідчене в установленому порядку, із зазначенням фізичної особи, яка визнається власником транспортного засобу, марки, моделі, року випуску такого засобу, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин, є передбаченим пунктом 8 Порядку № 1388 документом, який дає підстави для здійснення реєстрації транспортного засобу.
Зокрема, у свідоцтві від 07.06.2024 за реєстровим №2711 вказано, що право власності на причіп підлягає державній реєстрації у відповідних реєстраційних органах.
Таким чином, оцінюючи дії відповідача щодо відмови позивачу у реєстрації транспортного засобу на предмет його відповідності положенням частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у реєстрації відповідного транспортного засобу підлягають задоволенню.
З урахуванням встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що належним, допустимим та необхідним способом захисту прав позивача в даному випадку є визнання протиправною відмови Територіального сервісного центру МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) у державній реєстрації причепа марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С. за реєстровим №2711, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Територіальний сервісний центр МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) здійснити перереєстрацію причепа марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С. за реєстровим №2711, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те що, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, з огляду на з`ясовані обставини справи суд дійшов висновку про задоволення позову.
В силу приписів ч.1 ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача
Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Територіального сервісного центру МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шкіряників, буд. 14, м.Бердичів, Житомирська область, 13301, код ЄДРПОУ 45543373) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) у державній реєстрації причепа марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С. за реєстровим №2711, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Територіальний сервісний центр МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) здійснити перереєстрацію причепа марки «СТАРКОНЬ», моделі «АМС-500 ПР-Легковий-В», 2021 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2024, виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С. за реєстровим №2711, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру МВС №1842 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 06 липня 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко