Справа № 349/645/26 
Провадження № 2/349/633/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
17 червня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ( далі - ТОВ «Свеа Фінанс»), інтереси якого представляє Паладич А.О., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами загальним розміром 18 248,00 грн.
Позов обгрунтований тим, що 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №1585680, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором Е139. 
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн, строк кредитування – 350 днів, стандартна відсоткова ставки - 1,5 % в день та застосовується протягом строку кредиту. 
Також сторонами погоджено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за цим договором він сплачує штраф за кожен день невиконання або неналежного виконання зобов`язань.
ТОВ «Селфі Кредит» умови договору виконало повністю, надавши ОСОБА_1 кредит шляхом зарахування коштів на картковий  рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті.
20 січня 2025 року міжТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передало ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема, за договором №1585680, боржником в якому виступає відповідач ОСОБА_1 .
Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20 січня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 11 408,00 грн, з яких: 2 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 5 610,00 грн – заборгованість за відсотками, 3 798,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
Також 17 червня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №1665374, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором Х061. 
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 000,00 грн, строк кредитування – 360 днів, стандартна відсоткова ставка - 1,50% в день та застосовується протягом строку кредиту.
Також сторонами погоджено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за цим договором він сплачує штраф за кожен день невиконання або неналежного виконання зобов`язань.
13 серпня 2025 року міжТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-30/25, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема, за договором №1665374, боржником в якому виступає відповідач ОСОБА_1 .
Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-30/25 від 13 серпня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 6 840,00 грн, з яких: 1 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 5 340,00 грн – заборгованість за відсотками, 500,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 18 248,00 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідач ОСОБА_1 не подав відзиву на позов. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
20 травня 2026 року позивач подав позовну заяву , де уточнив зміст позовних вимог.
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. 
В судове засідання представник позивача Паладич А.О. не з`явилася. Просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, про що зазначила у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 04 червня 2026 року судом зареєстровано заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи
21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 1585680 ( далі - Договір ) (а.с. 7-9).
Відповідач ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Е139.
Відповідно до пункту 7.1. Договору, цей Договір укладається за допомогою інформаціно-комунікаційної системи (ІКС) товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в товаристві. Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту товариства.
Відповідно до п. 9.6. Договору підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2, 4, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим Договором.
Сума кредиту становить 2 000,00 грн ( п.1.2. Договору).
Строк кредиту – 350 днів (п.1.3. Договору).
Стандартна відсоткова ставка - 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору ( п.1.5.1. Договору).
Знижена процентна ставка становить 1,2% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до 16 липня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів ( п.1.5.2. Договору).
Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шлхом їх перерахування на рахунок споживача № НОМЕР_1 (п.2.1. Договору). 
У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо поверненя суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 300,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання, та в розмірі 22,00 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання ( п.6.4., п.6.4.1., п. 6.4.2. Договору).
21 червня 2024 року о 22 год 20 хв 14 с кредитні кошти в розмірі 2 000,00 грн перераховані на платіжну карту НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 20 січня 2025 року  про перерахування коштів ТОВ «Пейтек» (а.с.17).
Перехід до позивача ТОВ «Свеа Фінанс» права грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1585680 від 21 червня 2024 року, боржником в якому виступає відповідач по справі ОСОБА_1 підтверджується договором факторингу № 01.02-01/25 від 20 січня 2025 року, який укладений між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» ( а.с. 18-21).
Згідно витягу Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20 січня 2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 11 408,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 5610,00 грн – заборгованість за відсотками, 3798,00 грн – заборгованість за штрафами (а.с. 23 звор.).
Також 17 червня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1665374 ( далі - Договір ) (а.с. 25-27).
Відповідач ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Х061.
Відповідно до п. 9.1., п. 9.2. Договору він укладається в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4. Договору.
Сума кредиту становить 1 000,00 грн (п. 1.3. Договору).
Строк кредиту – 360 днів ( 1.4. Договору).
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна відсоткова ставка - 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка – 0,900% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до 17 липня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів ( п.1.5., п.1.5.1., п.1.5.2. Договору).
Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіку платежів.
Згідно п. 9.8. Договору споживач підписуючи цей договір, підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2, 4, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим Договором.
17 червня 2024 року о 14 год 04 хв 19 с кредитні кошти в розмірі 1 000,00 грн перераховані на платіжну карту НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою від 19 серпня 2025 року про перерахування коштів ТОВ «Пейтек» (а.с.35).
Перехід до позивача ТОВ «Свеа Фінанс» права грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1665374 від 17 червня 2024 року, боржником в якому виступає відповідач по справі ОСОБА_1 підтверджується договором факторингу № 01.02-30/25 від 13 серпня 2025 року, який укладений між первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» ( а.с. 36-38).
Згідно витягу Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-30/25 від 13 серпня 2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 6 840,00 грн, з яких: 1 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 5 340,00 грн – заборгованість за відсотками, 500,00 грн – заборгованість за штрафами (а.с. 40 звор.).
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісними кредиторами та відповідачем правовідносин у зв`язку з укладенням 17 червня 2024 року договору про надання споживчого кредиту № 1665374 та укладенням 21 червня 2024 року договору про надання споживчого кредиту №1585680 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи цих кредиторів, а також наявності з сторони відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Отже відповідно до договорів факторингу №01.02-01/25 від 20 січня 2025 року, № 01.02-30/25 від 13 серпня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договорами № 1585680 від 21 червня 2024 року та № 1665374 від 17 червня 2024 року.
З розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, відповідно до умов кредиту.
Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту в сумі 2 000,00 грн за договором № 1585680 від 21 червня 2024 року та заборгованості по тілу кредиту в сумі 1 000,00 грн за договором № 1665374 від 17 червня 2024 року.
Щодо  стягнення 5 610,00 грн заборгованості за відсотками за договором № 1585680 від 21 червня 2024 року та 5 340,00 грн заборгованості за відсотками за договором № 1665374 від 17 червня 2024 року
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Однак пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. 
З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, суд також перевіряє правильність нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами, шляхом самостійного їх перерахування.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1585680 від 21 червня 2024 року (а.с. 13-16) нарахування відсотків здійснено за період з 21 червня 2024 року по 15 липня 2024 року та з 17 липня 2024 року по 20 січня 2025 року ( дата укладення договору факторингу), тобто за 213 календарних дні користування кредитними коштами ( за користування кредитними коштами 16 липня 2024 року відсотки не нараховано).
Так, в період з 21 червня 2024 року по 15 липня 2024 року, тобто протягом 25 днів кредитором застосована знижена відсоткова ставка - 1,2% в день.
Розмір нарахованих відсотків за цей період складає 600,00 грн ( 2 000,00 грн х 1,2% в день = 24,00 грн в день х 25 днів).
З 17 липня 2024 року по 20 січня 2025 року, тобто протягом 188 днів була застосована стандартна відсоткова ставка - 1,5%.
З 17 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року, тобто за 35 днів розмір відсотків складає 1 050,00 грн ( 2 000,00 грн х 1,5% = 30,00 грн в день х 35 днів).
Однак нарахування кредитором відсотків з 21 серпня 2024 року за відсотковою ставкою 1,5% не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», тому суд здійснює перерахунок розміру заборгованості за відсотками за період з 21 серпня 2024 року по 20 січня 2025 року, тобто за 153 дні наступним чином: 2 000,00 грн х 1 % = 20,00 грн х 153 дні = 3 060,00 грн.
Таким чином перерахований судом загальний розмір відсотків за договором № 1585680 від 21 червня 2024 рокускладає 4 710,00 грн ( 600,00 грн + 1 050,00 грн + 3 060,00 грн).
Оскільки відповідачем ОСОБА_1 17 липня 2024 року сплачено кошти в сумі 630,00 грн, які кредитором зараховано в рахунок погашення заборгованості за відсотками, тому розмір відсотків, який підлягає до стягнення становить 4 080,00 грн ( 4 710,00 грн – 630,00).
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1665374 від 17 червня 2024 року (а.с. 32-34 ) нарахування відсотків здійснено за період з 17 червня 2024 року по 12 червня 2025 року ( останній день строку кредиту), тобто за 360 календарних днів .
Так, в період з 17 червня 2024 року по 16 липня 2024 року, тобто протягом 30 днів кредитором застосована знижена відсоткова ставка – 0,900% в день.
Розмір нарахованих відсотків за цей період складає 270,00 грн ( 1 000,00 грн х 0,900% в день = 9,00 грн в день х 30 днів).
Починаючи з 17 липня 2024 року по 12 червня 2025 року, тобто протягом 330 днів була застосована стандартна відсоткова ставка – 1,5%.
З 17 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року, тобто за 35 днів розмір відсотків складає 525,00 грн ( 1 000,00 грн х 1,5% = 15,00 грн в день х 35 днів).
Нарахування кредитором відсотків з 21 серпня 2024 року за відсотковою ставкою 1,5% не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», тому суд здійснює перерахунок розміру заборгованості за відсотками за період з 21 серпня 2024 року по 12 червня 2025 року, тобто за 295 днів наступним чином: 1 000,00 грн х 1,00% = 10,00 грн х 295 днів = 2 950,00 грн.
Таким чином перерахований судом загальний розмір відсотків за договором № 1665374 від 17 червня 2024 рокускладає 3 745,00 грн ( 270,00 грн + 525,00 грн + 2 950,00 грн).
Щодо стягнення 3 798,00 грн пені за договором № 1585680 від 21 червня 2024 року та 500,00 грн пені за договором № 1665374 від 17 червня 2024 року
Положення п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отжев суду відсутні підстави для стягнення пені, оскільки вона нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним.
Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 1585680 від 21 червня 2024 року складає 6 080,00 грн, з яких: основний борг – 2 000,00 грн, відсотки за користування кредитом – 4 080,00 грн. 
За договором про надання споживчого кредиту № 1665374 від 17 червня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 4 745,00 грн, де основний борг – 1 000,00 грн, відсотки за користування кредитом – 3 745,00 грн. 
Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кредитні кошти за вказаними двома договорами на загальну суму 10 825,00 грн .
Щодо розподілу судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №357 від 30 квітрня 2026 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 59,32 % ( 10 825,00 грнх 100% :18 248,00 грн ), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 579,33 грн судового збору ( 2 662,40 грн х 59,32 % ).
Керуючись  ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість: за договором про надання споживчого кредиту № 1585680 від 21 червня 2024 року в розмірі 6 080,00 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 4 080,00 гривень; за договором про надання споживчого кредиту № 1665374 від 17 червня 2024 року в розмірі 4 745,00 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі  1 000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 3 745,00 гривень, всього на загальну суму 10 825,00 гривень.
У задоволенні позовних вимог про стягнення іншої частини відсотків  та пені відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору в 1579,33 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: місто Київ, вул. Іллінська,8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 22 червня 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила