УХВАЛА

04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 201/13014/23
провадження № 61-16028св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1  про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю,
встановив:
У жовтні 2023 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком.
Також у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір`ю.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року справи за вказаними позовами об`єднано в одне провадження. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, позов  ОСОБА_2 задоволено.
Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком 
ОСОБА_2 .
Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в сумі 15 000, 00 грн.
Постановою Верховного Суду від 15 травня 2025 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року скасовано рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 
2024 року та ухвалено нове, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір`ю.
Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю 
ОСОБА_1 .
Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 
про визначення місця проживання дітей з батьком.
02 березня 2025 року заявник ОСОБА_2 через підсистему 
«Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу 
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2026 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, задоволено заяву ОСОБА_2 
про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 25 лютого 2026 року та зупинено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року до закінчення її перегляду 
в касаційному порядку.
24 квітня 2026 року ОСОБА_1  через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду клопотання про забезпечення позову, у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 надавати їй можливість безперешкодного побачення та спілкування, спільного проведення часу з неповнолітніми дітьми, як в особистій присутності, так і шляхом забезпечення відеозв`язку. 
Вказане клопотання 28 квітня 2026 року було передано судді-доповідачу Тітову М. Ю.
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені главою 2 розділу VЦПК України «Касаційне провадження». 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вирішення питання про забезпечення позову правилами вищезазначеної глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.
Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи. 
Подібні правові висновки викладені в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2021 року у справі № 761/13847/15-ц (провадження № 61-4629ск21), від 30 липня 2021 року у справі № 522/17026/14-ц (провадження № 61-11447ск21) та від 11 лютого 2022 року у справі № 415/380/20 (провадження № 565св22).
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись статтями 149, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко