номер провадження справи 7/253/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 Справа № 908/3958/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, розглянувши матеріали заяви Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибог Олександр Сергійович (сформована у системі «Електронний суд» 13.05.2026, зареєстрована в канцелярії суду за № 10589/08-08/26 від 13.05.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3958/25
за позовом: Акціонерного товариства “Мелітопольський м`ясокомбінат” (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 00443513)
до відповідача 1: Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибог Олександр Сергійович (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського, буд. 50, офіс 102, РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача 2: Державного підприємства “СЕТАМ” (01001, м.Київ, вул.Стрілецька 4-6, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 39958500)
до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю “СОНМАКС АВТО” (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11 оф. 9, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44679620)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
- Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 206, код ЄДРПОУ 04053915);
- Комунальне підприємство “ГРАДПРОЕКТ” (69037, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 20504731)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 1: Приватне акціонерне товариство “Енергетична компанія “Барвінок” (04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, будинок 10-Г, корпус С, офіс 7; код ЄДРПОУ - 33675278)
про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та зобов`язання вчинити дії 

Без повідомлення (виклику) представників сторін
УСТАНОВИВ:
До Господарського суду Запорізької області звернулось Акціонерне товариство «Мелітопольський м`ясокомбінат» (далі – АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат») з позовом до відповідачів: Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибога Олександра Сергійовича, Державного підприємства “СЕТАМ”, Товариства з обмеженою відповідальністю “СОНМАКС АВТО”, в якій позивач просить суд:
- Визнати недійсними результати електронних торгів (аукціону) з продажу 13/25 частин приміщення ХІ підвалу та першого поверху літ. А-5, загальною площею, 1467,6 кв.м., яке розташоване за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, буд. 1, у формі договору купівлі-продажу 13/25 частин приміщення ХІ підвалу та першого поверху літ. А-5, загальною площею, 1467,6 кв.м., яке розташоване за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, буд. 1, укладеного між Приватним виконавцем Запорізького обласного виконавчого округу Сколибог Олександром Сергійовичем, Державним підприємством “СЕТАМ”, Товариством з обмеженою відповідальністю “СОНМАКС АВТО” за результатами електронних торгів (аукціону), шляхом оформлення протоколу проведення електронного аукціону (торгів) № 630500 від 03.03.2025 р. та видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), серія та номер: 547, виданий 21.03.2025 р., видавник: Єдемська Фастовець О.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу. 
- Зобов`язати Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибога Олександра Сергійовича, Державне підприємство “СЕТАМ”, Товариство з обмеженою відповідальністю “СОНМАКС АВТО” передати (повернути) Акціонерному товариству “Мелітопольський м`ясокомбінат” 13/25 частин приміщення ХІ підвалу та першого поверху літ. А-5, загальною площею, 1467,6 кв.м., яке розташоване за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, буд. 1. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.05.2026 у справі №908/3958/25 у задоволенні позову відмовлено. 
У системі «Електроннинй суд» 13.05.2026 представником відповідача 1 сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення з позивача на користь відповідача 1 22000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2026, заява передана на розгляд судді Лєскіній І.Є. 
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 124 ГПК України визначено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом пункту 2 частини четвертої статті 129 ГПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, право сторони, яка має намір отримати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона має бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою – до закінчення судових дебатів (п. 3.6 постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21).
Суд констатує, що відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що сума судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи, складає 10000,00грн. Докази понесених витрат будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі 
У судовому засіданні 29.04.2026 представником відповідача 1 заявлено про те, що докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Отже, відповідач 1 дотримався визначеного процесуальним законом порядку.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідач як докази надав: договір про надання правничої допомоги від 15.01.2026, додаткову угоду до договору від 15.01.2026, платіжні інструкції № 3533 від 31.03.2026 на суму 9000,00грн, № 4241 від 30.04.2026 на суму 12500,00грн, № 5269 від 12.05.2026 на суму 2500,00грн, № 1339 від 30.01.2026 на суму 4000,00грн, № 2593 від 05.03.2026 на суму 12300,00грн, акти надання послуг № 30 від 30.01.2026, № 78 від 27.02.2026, № 125 від 31.03.2026 № 177 від 30.04.2026, № 218 від 12.05.2026. 
Відповідно вказаних вище актів про надання послуг адвокатом надані наступі послуги:
- складання та подання відзиву на позовну заяву - 4000,00грн;
- участь у судовому засіданні 10.02.2026 - 2500,00грн;
- складення та подання заперечень на відповідь на відзив - 3000,00грн;
- участь у судовому засіданні від 10.03.2026 – 2500,00грн;
- участь у судовому засіданні від 18.03.2026 – 2500,00грн;
- участь у судовому засіданні від 02.04.2026 – 2500,00грн;
- участь у судовому засіданні від 13.04.2026 – 2500,00грн;
- участь у судовому засіданні від 29.04.2026 – 2500,00грн.;
Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 22000,00 грн.
Акти підписані сторонами без зауважень.
Отже, відповідач 1 підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі. 
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
У постанові від 31.05.2022 у справі № 927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
За правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21: «Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».
За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, ч. 6 ст. 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України. 
Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.
Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Суд зазначає, що надання правової допомоги адвокатом Штабовенко Д.В. підтверджується матеріалами справи № 908/3958/25. 
Судом не встановлено подання адвокатом необґрунтованих заяв і клопотань. 
В акті про надання послуг відображені послуги, які реально надані адвокатом Приватному виконавцю Запорізького обласного виконавчого округу Сколибогу Олександру Сергійовичу.
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від позивача не надходило.
Судом також враховано пропорційність розміру витрат до предмета спору.
Отже, надані відповідачем 1 докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу за рахунок позивача, оскільки їх розмір відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідно до ч. 5 ст. 125 ГПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 126, частини п`ятої статті 127 та частини п`ятої статті 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.
Ураховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, результат розгляду справи, суд вважає, що заявлений відповідачем 1 розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 22000,00грн є співмірним і розумним у даній справі та підлягає задоволенню повністю. 
З урахуванням викладеного, суд вирішив заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3958/25 задовольнити повністю. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибога Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3958/25 задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Акціонерного товариства “Мелітопольський м`ясокомбінат” (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 00443513) на користь Приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого округу Сколибога Олександра Сергійовича (69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 50, офіс 102, РНОКПП НОМЕР_1 ) 22000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу. 
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили. 

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 25.05.2026. 

Суддя І.Є. Лєскіна