ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/3271/23 пров. № А/857/19989/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Боршовського Т. І.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №500/3271/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
місце ухвалення судового рішення 	м. Тернопіль	
суддя у І інстанції	Чепенюк О.В.	
дата складання повного тексту рішення	27.03.2026	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №500/3271/23 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.08.2023 у справі №500/3271/23.
Не погоджуючись з обумовленою ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову, якою відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області у прийнятті звіту від 17.03.2026 року. Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штраф за не виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 500/3271/23. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати новий звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 500/3271/23. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зміст доводів апеляційної скарги зводяться до обставин з приводу не виконання судового рішення у цій справі.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач в особі його представника повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України). 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем докази беззаперечно вказують про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з реальною виплатою такої на визначений нею банківський рахунок, а тому наявні правові та фактичні підстави для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення суду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023, яке набрало законної сили 29.09.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023, поданою представником за довіреністю.
19.11.2025 до суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по справі № 500/3271/23. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 вказану заяву прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 01.12.2025 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено, зобов`язано відповідача (боржника) Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у строк два місяці (до 01.02.2026) з дня отримання цієї ухвали подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 в частині виплати нарахованої (після поновлення її нарахування з 01.04.2021) пенсії на банківський рахунок ОСОБА_1 за реквізитами, вказаними нею у заяві від 28.05.2024, разом з доказами надіслання копії звіту позивачу.
27.01.2026 до суду надійшов звіт про виконання судового рішення, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомляло, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі № 500/3271/23 нараховану заборгованість внесено до Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (виплата коштів проводиться згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”) (далі – Постанова №821), а також поновлено виплату пенсії через банківську установу АТ «Ощадбанк».
30.01.2026 від представника позивачки надійшли заперечення на звіт, у яких вона стверджує про відсутність коштів станом на 29.01.2026 на рахунку ОСОБА_1 . Рішення суду не виконано в повному обсязі. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовляється виплачувати борг та поточну пенсію. Постанова № 821 на яку посилається відповідач, стосується рішень, що набрали законної сили після 14.07.2025. Вважає, що об`єктивних підстав, що перешкоджали виконанню рішення суду Управлінням не наведено. Підстави для звільнення від сплати штрафу відсутні.
Надалі представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомила суд, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк»), проте кошти було повернуто банком, зазначена причина – не знайдено пенсіонера по РНОКПП. 
При додатковому з`ясуванні встановлено, що в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по адміністративній справі наведено реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі – РНОКПП) позивача ОСОБА_1 НОМЕР_2 , в пенсійній справі ОСОБА_1 також зазначено РНОКПП НОМЕР_2 , тоді як при відкритті рахунку в банківській установі РНОКПП позивача зазначено НОМЕР_3 . Дана невідповідність стала причиною не зарахування коштів. За таких обставин представник вважає, що Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області добросовісно та в межах наданих повноважень виконало рішення суду по справі №500/3271/23.
03.02.2026 представник позивачки надала до суду копію ще однієї картки ОСОБА_1 з РНОКПП НОМЕР_3 , підтвердивши наявність у позивачки двох різних РНОКПП.
17.03.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало новий звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.08.2023 у справі №500/3271/234, у якому зазначило, що нарахована заборгованість пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 30.06.2024 в сумі 37 011,00 грн згідно розпорядження відділу перерахунків пенсій була включена у додаткову виплатну відомість березня 2026 року на розрахунковий рахунок Фурман Єлизавети, який відкритий в АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_1 ). Інформація щодо повернення коштів банківською установою АТ «Ощадбанк» відсутня.
19.03.2026 від представника позивачки надійшли до суду заперечення на звіт відповідача, у яких вказано, що згідно з довідкою від 03.03.2026 борг за період з 01.04.2021 року по 30.06.2024 складає 123561,63 грн, доказів виплати боргу за період з 30.06.2024 по березень 2026 року звіт не містить. Вважає, що відповідачем рішення суду станом на 18.03.2026 не виконано.
Надалі 25.03.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надало суду заяву з поясненнями до звіту, вказавши, що пенсію позивачки перераховано за період з 01.04.2021 по 30.06.2024, сума до виплати склала 37 011,00 грн та виплачена 07.03.2026.
У вказану суму входить нарахування основного розміру пенсії на виконання рішення суду у справі №500/3271/23, яким на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області покладено зобов`язання поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023, поданою представником за довіреністю, адже предметом розгляду даної справи було саме призупинення виплати пенсії до з`ясування пенсії, починаючи з 01.04.2021.
У червні 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання рішення суду у справі №500/3271/23 було сформовано виплатну відомість, у яку включено кошти для виплати пенсії ОСОБА_1 . Проте в подальшому зазначені кошти були повернуті банківською установою, а саме 14.06.2024, із зазначенням причини «рахунок не відповідає реквізитам пенсіонера по РНОКПП». Позивачем (представником позивача) станом на червень 2024 не врегульовано відповідність ідентифікаційного коду позивача, що було причиною не зарахування коштів банківською установою.
Також представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначила про наявність ще одного спору (справа за №500/5838/24) стосовно розміру нарахованої позивачці пенсії, у якій судове рішення набрало законної сили згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025.
Виконання рішення суду по справі №500/5838/24 здійснюється у відповідності до Постанови № 821.
На виконання рішення суду №500/5838/24 позивачці за березень 2026 року нараховано кошти в сумі 10 000,00 грн, які виплачено 23.03.2026, а кошти в сумі 37 011,00 грн виплачені ОСОБА_1 в березні 2026 року саме на виконання рішення суду у справі № 500/3271/23. 

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом ч.1 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 та 4 статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
З матеріалів справи убачається, що суд встановив судовий контроль за виконанням судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.08.2023 у справі №500/3271/23.
За змістом рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.08.2023 у справі №500/3271/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було зобов`язано поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за її заявою від 03.02.2023.
Отож вказаним судовим рішенням зобов`язано відповідача лише поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023. При цьому вказане судове рішення не стосувалося визначення конкретного розміру пенсії який мав сплачувати позивач при поновленні її виплати.
Як наслідок інших дій зобов`язального характеру, окрім поновлення виплати пенсії, вказане судове рішення не містить.
Матеріали даної справи містять протоколи про нарахування по пенсійній справі ОСОБА_1 , відповідно до яких позивачу на виконання судового рішення у цій справі нараховано за період з 01.04.2021 по 30.06.2024 до виплати пенсії сумі 37 011,00 грн. Обставини щодо поновлення виплати пенсії та отримання вказаної суми коштів позивачем не заперечуються.
Також з матеріалів справи убачається після нарахування такого розміру пенсійної виплати у червні 2024 року, перераховані кошти Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк»), були повернуті банком, зазначена причина – не знайдено пенсіонера по РНОКПП. З`ясувалося, що ОСОБА_1 має два РНОКПП і при відкритті рахунку в банківській установі зазначила РНОКПП, який не повідомила Головному управлінню Пенсійного фонду в Тернопільській області, що в свою чергу стало перешкодою для своєчасного виконання судового рішення в частині зарахування коштів на рахунок позивача.
Після усунення перешкод вказана пенсійна виплата у розмірі 37 011,00 грн виплачена позивачу 07.03.2026, що не заперечується позивачем.
В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що не погоджується з розміром виплачених сум пенсій. При цьому позивач приводить ряд судових рішень у інших справах за її позовом до відповідача щодо виплати пенсії № 500/5838/24 та №607/19541/15-а за наслідком виконання, яких позивач мав здійснити дії пов`язані з виплатою пенсії, однак за твердженням скаржника не здійснив.
На вказані доводи скаржника колегія суддів роз`яснює, що судовий контроль за виконання судового рішення у певно визначеній справі встановлюється окремо за кожним судовим рішенням. Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості одночасного встановлення судового контролю в одній справі включаючи інші справи також.
Як наслідок у випадку не виконання судового рішення у певно визначеній справі судовий контроль встановлюється у кожній справі окремо, про що позивач мав би подати відповідну заяву.
Таким чином суд позбавлений процесуальної можливості у цій справі здійснити заходи судового контролю у інших справах.
Повертаючись до судового рішення у цій справі, то рішенням суду лише було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023. При цьому суд не вирішував у цій справі спору стосовно розміру певно визначеної пенсійної виплати, а відтак у випадку непогодження позивачем з розміром пенсійних виплат вказане є підставою для звернення до суду з новим адміністративним позовом у якому суд повинен надати оцінку спірним правовідносинам.
За даними поданого відповідачем звіту у цій справі позивачу все ж таки поновлено виплату пенсії на її рахунок, при цьому перешкодою у невідкладному поновленні виплати пенсії стали суперечливі відомості позивача про її РНОКПП, через які блокувалося виконання рішення судом (кошти поверталися банком). 
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем докази беззаперечно вказують про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з реальною виплатою такої на визначений нею банківський рахунок, а тому наявні правові та фактичні підстави для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення суду
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №500/3271/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Т. І. Боршовський 	
 	 	С. П. Нос