ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Справа № 620/2683/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді Епель О.В., 
суддів: Карпушової О.В., Чуприни О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі 

за позовом  ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській 
області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити 
певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування з 17.07.2018 та виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії з 17 липня 2018 року та нараховувати і виплачувати щомісячну доплату, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених законом.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування з 17 липня 2018 року та виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року та нарахувати і виплатити щомісячну доплату, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених законом.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року - без змін.
08 січня 2026 року до Чернігівського окружного адміністративного суду звернулося Сумське Міжрегіональне управління Міністерства юстиції України із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №620/2683/20, в якому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду Чернігівського окружного адміністративного суду №620/2863/20 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 невиплачену заборгованість по пенсії у розмірі 499900,90 грн.
В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2863/20 залишається невиконаним відповідачем. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року заяву Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: встановлено спосіб і порядок виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2683/20 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 невиплачену заборгованість по пенсії у розмірі 499900,90 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2683/20, яке набрало законної сили 09 лютого 2021 року, в частині здійснення виплати недоотриманої пенсії не виконується більше п`яти років з дня набрання законної сили судовим рішенням, що згідно з частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. 
З огляду на викладене, а також враховуючи не виконання рішення суду по суті у визначений початково спосіб, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визнаної ним же суми заборгованості перед позивачем.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №620/2683/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 620/2683/20.
Обґрунтовуючи вимоги скарги, Апелянт, посилаючись на приписи нормативно-правових актів, які регулюють питання зміни способу і порядку виконання судового рішення, зазначає, що судом безпідставно задоволено заяву Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №620/2683/20 на стягнення з Головного управління невиплаченої заборгованості у розмірі 499900,90 грн.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року та від 18 березня 2026 року було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2683/20, яке набрало законної сили 09 лютого 2021 року, зокрема: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року та нарахувати і виплатити щомісячну доплату, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених законом.
01 березня 2021 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/2683/20.
Постановою державного виконавця від 25 березня 2021 року відкрито виконавче провадження №64944989 з виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду №620/2683/20 від 01 березня 2021 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року та нарахувати і виплатити щомісячну доплату, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених законом.
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2683/20 відповідачем проведено позивачці перерахунок пенсії. Доплата пенсії за період з 17 липня 2018 року по 31 травня 2023 року складає 499900,90 грн.
Станом на 2026 рік рішення суду в частині виплати нарахованої доплати залишається не виконаним, у зв`язку з чим представник Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до суду з цією заявою. 
Нормативно-правове регулювання. 
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" від 21.11.2024 № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту частин 1, 3 статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094- IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Висновки суду апеляційної інстанції
Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів акцентує увагу на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч.3 ст. 278 КАС України).
Надаючи оцінку доводам Апелянта, судова колегія відзначає, що у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року та нарахувати і виплатити щомісячну доплату, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених законом.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі №620/2683/20 набрало законної сили 09 лютого 2021 року.
Станом на момент прийняття оскаржуваного рішення (19 січня 2026 року) виплата зазначеної вище заборгованості Відповідачем не здійснена, що свідчить про невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення в цій частині, протягом більш як двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, що є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Апелянта про безпідставність зміни встановленого у рішенні способу виконання рішення суду у справі №620/2683/20 шляхом стягнення конкретної суми коштів з огляду на викладене вище та прямої нормативної вказівки у ч.3 ст. 278 КАС України.
У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження та невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
При цьому, за приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901) держава бере на себе зобов`язання щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, які не були погашені. 
Статтею 3 Закону № 4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою в межах спеціальних бюджетних коштів, призначених для забезпечення виконання рішень суду.
Вказане, відповідно є ще одним, альтернативним способом виконання судового рішення, який реалізується органами казначейської служби, що дозволяє як Позивачу, так і Відповідачу в межах компетенції звертатися до органів казначейської служби за отриманням інформації про виконання останніми зобов`язань, зокрема, за рішеннями судів.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України. Доводи Апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року - без змін. 
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судового рішення виготовлено 22 червня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

О.В. Чуприни