ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6397/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 
за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю. 
участю: 
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача: Дерев`янко А.В.
представника відповідача: Поповічева В.С.
розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 (суддя суду першої інстанції Момонт Г.М.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/6397/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
Кіровоградський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.03.2026 закрив провадження у справі №340/6397/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 керівництва КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів; зобов`язання відповідача-1 КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області” подати до відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства; визнання протиправними дій відповідача-1 кадрової служби КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача; визнання неправомірними дій відповідача-1 кадрової служби Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, які полягали у безпідставному формулюванні, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у спірних відносинах КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР» виступає не як суб`єкт звичайного трудового права, а як суб`єкт, який реалізує покладені на нього адміністративні функції у сфері мобілізаційної підготовки та бронювання військовозобов`язаних. Позовні вимоги стосуються реалізації публічно-правового права позивача на бронювання, захист якого гарантується КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом, у подальшому уточненим, до Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 керівництва КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів;
- зобов`язання відповідача-1 КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області” подати до відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства;
- визнання протиправними дій відповідача-1 кадрової служби КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача;
- визнання протиправною безпідставної відмови відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про вищу медичну освіту ОСОБА_1 та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху “лікар”;
- визнання неправомірними дій відповідача-1 кадрової служби Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, які полягали у безпідставному формулюванні, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України;
- визнання протиправними дій відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у безпідставному трактуванні неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації, оскільки така неявка обґрунтована медичними причинами та підтверджена відповідними документами;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово призупинити будь які дії щодо мобілізації позивача до повного розгляду справи судом та офомрлення його бронювання як медичного працівника;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 вжити заходів контролю за діями підпорядкованого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити належне оформлення і реєстрацію бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства;
- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні повістки на відправку.
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень, а спір не є публічно-правовим. Відтак вказані позовні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У розумінні п.п.1, 2, 7, 17 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір – спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічна служба – діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування
Частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:
1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;
1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України “Про ринки капіталу та організовані товарні ринки”, із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;
2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;
4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;
5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;
6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;
7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;
8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;
9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;
10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;
11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України “Про оборонні закупівлі”, крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;
12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України “Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень”;
13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України “Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років”;
14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення публічно-приватного партнерства;
15) спорах щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері проведення конкурентних процедур з відбору приватного партнера, концесіонера;
15-1) спорах щодо оскарження законності укладення договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору, законності змін, внесених до договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору;
16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.
Ужитий у вищенаведеній процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Так, позовні вимоги спрямовані до відповідача-1 стосуються оскарження дій та бездіяльності Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради щодо бронювання позивача як медичного працівника – лікаря з медицини невідкладних станів.
Відповідно до пп.4 п.1 ст.25 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 р. №3543-ХІІ бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками.
Механізм бронювання під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період визначений Порядком бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою КМУ від 27.01.2023 р. №76, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 р. №1332 (далі за текстом – Порядок №76).
З огляду на п.5 Порядку №76, бронюванню підлягають всі військовозобов`язані: медичні працівники закладів охорони здоров`я державної та комунальної форм власності, закладів громадського здоров`я, установ, що провадять діяльність із судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, центрів крові, для яких робота у відповідних закладах є основним місцем роботи.
Відповідно до п.25 Порядку №76 бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється засобами Порталу Дія за списками, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою.
Суд першої інстанції правильно вказав, що формування списків військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, в електронній формі засобами Порталу Дія за своєю правовою природою не є здійсненням публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства. При цьому унормування постановою Кабінету Міністрів України права медичних працівників на бронювання не надає взаємовідносинам між працівником і критично важливим підприємством (роботодавцем) публічно-правового характеру та не наділяє підприємство статусом суб`єкта владних повноважень.
Отже, за своїм правовим статусом ні позивач, ні відповідач-1 не є суб`єктами владних повноважень в розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України. Позивач також не є особою, яка проходить публічну службу відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України. Таким чином, спірні відносини не носять публічно-правового характеру, а спір не може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства. 
Отже, позовні вимоги до відповідача-1 стосуються трудових правовідносин, які відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР» є правомірною та обґрунтованою, а підстав для її скасування не існує. 
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 в адміністративній справі № 340/6397/25 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Постанова в повному обсязі складена 10.06.2026. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай