справа № 991/2651/26
провадження №11-сс/991/302/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року про відмову в задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
Ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Висновки щодо відмови у задоволенні скарги мотивовані тим, що викладені у заяві ОСОБА_5 обставини не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а наведені доводи мають припущувальний характер, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що мала місце бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу САП внести відомості до ЄРДР за його заявою від 18 березня 2026 року та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначав, що у поданій ним заяві наведено конкретні обставини, які, на його думку, свідчать про можливе вчинення службовими особами низки кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних із зловживанням службовим становищем, одержанням неправомірної вигоди, а також декларуванням недостовірної інформації та приховуванням доходів. Посилався на невідповідність вартості набутого та відчуженого майна задекларованим доходам, а також на окремі невідповідності у відомостях щодо такого майна, що, на його переконання, свідчить про можливе незаконне походження активів та їх приховування.
Наполягав, що наведені ним відомості є достатніми для внесення до ЄРДР і подальшої перевірки в межах досудового розслідування, а тому висновок слідчого судді про їх припущувальний характер є безпідставним. Вказував, що слідчий суддя фактично надав оцінку викладеним у заяві обставинам по суті, що, на його думку, виходить за межі повноважень при розгляді скарги в порядку ст.303 КПК.
Крім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали від 09 квітня 2026 року, повний текст якої скаржник отримав лише 17 квітня 2026 року.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 та прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, про поважні причини неприбуття суд не повідомили.
З урахуванням того, що КПК не передбачає обов`язкової участі сторін під час апеляційного перегляду ухвал слідчих суддів, постановлених за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а також беручи до уваги скорочені строки розгляду таких скарг (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК визнала можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження.

Мотиви суду.
Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Разом з цим, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч.1 ст.117 КПК).
Як убачається з матеріалів провадження, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року подано 22 квітня 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Водночас скаржник обґрунтовує клопотання про поновлення строку тим, що повний текст зазначеної ухвали отримав лише 17 квітня 2026 року, у зв`язку з чим не був обізнаний з її мотивами та не мав можливості належним чином проаналізувати їх для підготовки апеляційної скарги.
Необізнаність із мотивами, викладеними у повному тексті ухвали, та необхідність їх належного аналізу для обґрунтованого оскарження судового рішення свідчать про наявність обставини, яка об`єктивно ускладнила можливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою, що узгоджується з практикою, викладеною у постанові ОП ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18. За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання скаржника та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб САП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 18 березня 2026 року.
Відмовляючи у задоволенні поданої скарги, слідчий суддя, оцінюючи наведені у заяві відомості на предмет наявності в них ознак кримінального правопорушення, дійшов висновку про їх припущувальний характер та відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч.2 ст.214 КПК).
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_5 , наведені у ній обставини зводяться до оцінки вартості набутого майна, співставлення таких даних із рівнем задекларованих доходів, а також аналізу інформації, отриманої з відкритих джерел, на підставі чого скаржником зроблено висновок про можливе незаконне походження активів.
Наведені доводи не містять конкретних обставин об`єктивної сторони кримінального правопорушення у розумінні вимог закону, зокрема щодо часу, місця, способу його вчинення, а також даних про осіб, причетних до такого діяння.
Фактично викладені у заяві відомості мають характер аналітичних висновків скаржника, сформованих на підставі зіставлення окремих даних, і не підтверджені об`єктивними фактичними обставинами, які могли б свідчити про наявність події кримінального правопорушення.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що наведені у заяві дані не утворюють тих відомостей, з якими закон пов`язує обов`язок внесення інформації до ЄРДР у порядку ч.1 ст.214 КПК.
Відповідно, слідчим суддею обґрунтовано встановлено відсутність підстав для зобов`язання уповноважених осіб САП внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 18 березня 2026 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно здійснив оцінку викладених у заяві обставин, колегія суддів відхиляє.
У межах розгляду скарги в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя зобов`язаний перевірити зміст поданої заяви на предмет наявності у ній відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що передбачає надання відповідної правової оцінки таким відомостям.
Отже, встановлення відсутності у заяві конкретних обставин, які б свідчили про подію кримінального правопорушення, не є передчасною оцінкою доказів чи підміною досудового розслідування, а відповідає повноваженням слідчого судді в межах здійснення судового контролю.
Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за доводами апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 квітня 2026 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________   _______________   _______________
ОСОБА_1     ОСОБА_2      ОСОБА_3