ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1736/26 Справа № 216/1684/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
секретаря судового засідання Черняєвої С.П.,
захисника особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності адвоката Маркової С.В.,
апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Маркової С.В. на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира 1 роти безпілотних наземних систем батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень в дохід держави; звільнено від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2026 року встановлено, що  ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира роти охорони військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, надав донесення до служби ПМП без доданих дорожніх листів у формі, що не відповідає керівним документам, що призвело до розбіжностей між кількісним обліком служби паливних і мастильних матеріалів та бухгалтерським обліком фінансової служби. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби. За вказаним фактом 25.02.2026 р. прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Борисом Р.В. складено протокол №8 про військове адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції адвокат Маркова С.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначила, що справу було розглянуто судом без участі ОСОБА_1 , а оскаржену постанову він не отримував, її копію не було направлено йому за адресою його реєстрації або до військової частини. Відсутні в матеріалах справи докази про відправлення чи отримання ним копії оскарженої постанови.
Звертає увагу, що з 28.09.2025 р. по 28.04.2026 року ОСОБА_1 брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони і не міг з`явитися до суду з поважних причин.
В самій апеляційній скарзі адввокат просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суддя 1-ї інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування матеріальних та процесуальних норм права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Окремо звертає увагу, що в протоколі про військове адміністративне правопорушення №8 від 25.02.2026 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , обвинувачення викладено некоректно, в ньому відсутні всі необхідні дані для розгляду справи судом.
В оскарженій постанові судді 1-ї інстанції не встановлений період вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Окремо звертає увагу, що протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення не містить інформації про час (дати, період) вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто не містить всіх істотних ознак складу правопорушення.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, на підставі яких суд мав перевірити обставини, зазначені в протоколі про військове адміністративне правопорушення, зокрема, відсутні донесення або хоча б перелік донесень ОСОБА_1 до служби ПММ, подані ним без дорожніх листів.
Наголошує, що наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для встановлення тієї обставини, чи був ОСОБА_1 суб`єктом інкримінованого правопорушення.
Окремо наголошує, що в матеріалах справи відсутній наказ про прийняття ОСОБА_1 на посаду командира роти охорони ВЧ НОМЕР_2 , наказ про звільнення з даної посади. Проте, встановлено, що на час складання протоколу ОСОБА_1 є командиром 1 роти наземних безпілотних систем батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_3 , а не військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_4 .
Відсутня в матеріалах справи також посадова інструкція за період служби ОСОБА_1 на посаді командира роти охорони ВЧ НОМЕР_2 з відміткою про його ознайомлення з її змістом.
Наголошує, що в оскарженій постанові судді відсутній висновок, в чому саме полягала несумлінність (недбалість) ОСОБА_1 при виконанні ним службових обов`язків. Судом не встановлено, чи мав ОСОБА_1 можливість долучити до своїх донесень дорожні листи у паперовому вигляді, чи мав він їх у своєму розпорядженні на час подання донесень до служби ПММ.
Зазначає, що суддею також не встановлено, чи входила до функціональних обов`язків ОСОБА_1 організація своєчасного надходження дорожніх листів до нього, як до керівника підрозділу.
Вважає, що у прокурора спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону були відсутні підстави для складання протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Звертає увагу, що судом 1-ї інстанції через неналежне повідомлення ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду, було порушено його право на захист. Не враховано суддею, що про бажання приймати участь у судовому засіданні по справі ОСОБА_1 зазначив у своєму поясненні до протоколу.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні адвокат Маркова С.В. підтримала в повному обсязі свою апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 , просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 , заяв та клопотань про відкладення розгляду справи який не надав.
Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь у розгляді справи особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді 1-ї інстанції, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції – скасуванню з наступних підстав. 
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 02 квітня 2026 року. Судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_2 . З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана адвокатом в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , через суд першої інстанції засобами поштового зв`язку з пропуском процесуального строку, передбаченого ст. 294 КУпАП на апеляційне оскарження. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про вручення копії оскарженої постанови судом ОСОБА_2 . Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст .6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Приписам ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. 
Статтею 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Оскільки стаття 172-15 КУпАП не містить тлумачення поняття недбалого ставлення до військової служби, з метою додержання принципу законності, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права – кримінального права.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 КК України, службовою недбалістю визначено невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Тобто, з огляду на справу, що розглядається, під недбалим ставленням військової службової особи до військової служби слід розуміти невиконання або неналежне виконання військової службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них
За змістом ст. 172-15 КУпАП ця норма закону є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів, у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується. 
Але оскаржена постанова судді взагалі не містить вказівки про те, які саме приписи нормативних актів, що регулюють службову діяльність ОСОБА_1 , не були виконані ним.
Крім встановлення та зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності обов`язкових ознак складу правопорушення підлягає зазначенню час вчинення правопорушення.
Проте а ні в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.02.2026 р., а ні в оскарженій постанові судді відносно ОСОБА_1 не вказано час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Тому висунете ОСОБА_1 обвинувачення у вчинення вказаного правопорушення носить неконкретний характер, порушує право особи, що притягається до адміністративної відповідальності на захист.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Недбале ставлення до військовою служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного станув України» №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України та діє станом на теперішній час.
Відтак в Україні продовжує діяти особливий період.
Як вбачається з постанови від 12 січня 2026 року старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025041330000092 від 29.01.2025 року, за фактом недбалого ставлення військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 до служби, що потягло істотну шкоду, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 складу вказаного кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у мотивувальній частині вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження зазначено, що в ході проведеного досудового розслідування розглядалось питання щодо виконання службових обов`язків і ОСОБА_1 , як службової особи військової частини НОМЕР_2 , та ця частина постанови містить вказівку про те, що під час досудового розслідування не встановлено як факту невиконання або неналежного виконання вказаними особами своїх службових обов`язків, так і факту спричинення цими особами істотної шкоди за тих самих обставин, які наразі інкриміновані ОСОБА_1 у цій справі за протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення №8 від 25 лютого 2026 року.
При цьому прокурорами Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, які здійснювали процесуальне керівництво під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вказана постанова слідчого скасована не була.
Ця постанова про закриття кримінального провадження не містить вказівки про необхідність направлення матеріалів провадження для вирішення питання про притягнення будь-кого до адміністративної відповідальності.
Водночас складу адміністративного правопорушення за ст. 172-15 КУпАП є аналогічним складу кримінального правопорушення за ст. 425 КК України за виключенням кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення – спричинення шкоди.
Крім того ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскарженій постанові не зазначено, яким саме нормативним актом встановлюється коло службових обов`язків ОСОБА_1 , відсутні дані про те, що він був ознайомлений з колом своїх обов`язків, та не зазначено, які саме з цього кола службових обов`язків він не виконував або неналежно виконував в умовах особливого періоду. Вказані обставини не були встановленні і під час проведеного досудового розслідування за фактом вчинення недбалого ставлення військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 до служби, що потягло істотну шкоду, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.
Так, відповідно до змісту вищезазначеного протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення №8 від 25 лютого 2026 року, ОСОБА_2 інкримінується те, що він допустив порушення вимог ст. ст. 4, 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 4 розділу VІ Порядку списання військового майна у Збройних Силах України, та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом МОУ від 29.03.2021 № 81, п. 6 розділу ХVІІІ Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 17.08.2017 № 440, п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене наказом МОУ № 300 від 16.07.1997, що призвело до розбіжностей між кількісним обліком служби паливних і мастильних матеріалів та бухгалтерським обліком фінансової служби.
На підтвердження факту недбалого ставлення ОСОБА_2 до військової служби в умовах особливого періоду до протоколу додано витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.11.2023 № 959, акт службового розслідування та витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 01.12.2023 № 964, якими встановлено, що за результантом службового розслідування за надання донесень до служби паливних і мастильних матеріалів без доданих дорожніх листів у формі, що не відповідає керівним документам накласти дисциплінарне стягнення – догану на командира роти охорони старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
В актах перевірки дорожніх листів автомобільної техніки за 2022 року, за 1, 2 квартали 2023 року, Військової частини НОМЕР_2 містяться відомості про виправлення коректором в дорожніх листах, виправлення в полі «вибуття-прибуття» тощо.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з технічної частини) ОСОБА_4 від 08.08.2023 № 160 «Про результати перевірки дорожніх листів за 2022 рік», наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по технічній частині) ОСОБА_4 від травня 2023 року № 425 «Про перевірку дорожніх листів перший квартал за 2023 рік», наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по технічній частині) ОСОБА_4 від липня 2023 року № 485 «Про перевірку дорожніх листів другий квартал за 2023 рік», встановлено, що для проведення перевірки правильності складання, оформлення, обробки, зберігання дорожніх листів призначено склад внутрішньо-перевірочної комісії, під час проведення перевірки перевірити: законність та правильність ведення дорожніх листів.
Проаналізувавши додані до протоколу докази в їх сукупності приходжу до висновку про недостатність зібраних у справі доказів для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, поза будь-яким розумним сумнівом.
Отже, за встановлених фактичних обставин справи, зважаючи на результати досліджених обставин у кримінальному провадженні на предмет наявності складу відповідного правопорушення, наявні об`єктивно обґрунтовані сумніви стосовно недбалого ставлення ОСОБА_2 до військової служби, що виключає адміністративну відповідальність за такою правовою кваліфікацією з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Згідно зі ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Проте, як зазначено, в ході розгляду справи в апеляційному суді в справі не встановлено наявність доказів, які могли би поза розумним сумнівом підтвердити наявність в діях ОСОБА_2 недбалого ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Цим обставинам суддя першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова – скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП – закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Марковій С.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-15 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Маркової С.В. задовольнити.
Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-15 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин