Справа № 585/3065/25 
Номер провадження 2/585/801/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Цвєлодуб Г.О., 
за участю позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
секретаря с/з Салій О.І., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить суд виділити їй в натурі 1/100 частки із спільної часткової власності, частину будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право особистої приватної власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із кімнати на першому поверсі: 4-1 площею 14,3 кв.м., 4-2 площею 2,9 кв.м., 4-3 площею 18,1 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м.; припинити право 1/100 частки у спільній частковій власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за нею, що є у спільній частковій власності.
Позов обґрунтовано тим, що 26.05.2011 року між Управлінням економічного розвитку Роменської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_4 передано у власність 1/100 частини будівлі гуртожитку з підвалом - А-5 цегляної під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 2508,6 кв.м., а саме: кімнати на першому поверсі: 4-1 площею 14,3 кв.м., 4-2 площею 2,9 кв.м., 4-3 площею 18,1 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м. Право власності (приватна спільна часткова, частка 1/100) на зазначене нерухоме майно (реєстраційний номер майна № 3475228) зареєстроване згідно Витягу про Державну реєстрацію прав № 30236007 від 08.06.2011. Разом із цим, Роменським бюро технічної інвентаризації видано технічний паспорт від 14.12.2018 АЕ № 001095 на громадський будинок за адресою: АДРЕСА_1 , літер А-5, де визначено план поверхів громадського будинку та експлікація приміщень до плану поверхів громадського будинку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер майна № 3475228 (тип майна гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_2 , володіють 4 особи: ОСОБА_1 (частка власності 1/100, форма власності - приватна спільна часткова); Роменська міська рада (частка власності 47/50, форма власності - комунальна); ОСОБА_3 (частка власності 3/100, форма власності - приватна спільна часткова); ОСОБА_2 (частка власності 1/50, форма власності - приватна спільна часткова). ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу 1/100 частки нерухомого майна будівлі гуртожитку, не зважаючи на конкретні технічні характеристики та встановлений порядок користування між співвласниками, не виділена у натурі із об`єкту нерухомого майна, тому з метою такого виділу позивач змушений звернутись до суду з цим позовом. Право власності та наявність технічного паспорту підтверджує можливість виділу майна в натурі. Виділ частки не порушує прав інших співвласників. Фактично є ізольованою квартирою із своїм входом та на права інших співвласників на користування їх майном не впливає. Виділ майна відповідає фактичному користуванню сторонами приміщеннями. Кожен співвласник має у фактичному користуванні частину приміщень, при цьому правовий режим спільної часткової власності перешкоджає позивачці розпоряджатися належним їй майном без погодження з іншими співвласниками.
Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року по справі відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року по справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою Сумського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2025 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою судді від 09 березня 2026 року прийнято до розгляду справу та призначено судове засідання.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити.
Представник Роменської міської ради Сумської області в клопотанні до суду просив розглянути справу за наявними доказами у відповідності до чинного законодавства та за відсутності представника.
Відповідач ОСОБА_3 в заяві до суду щодо задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати без його участі. 
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. ст. 15, 16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
У ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Судом встановлено, що 26.05.2011 року між Управлінням економічного розвитку Роменської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 1050, згідно якого ОСОБА_4 передано у власність 1/100 частини будівлі гуртожитку з підвалом - А-5 цегляної під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 2508,6 кв.м., а саме: кімнати на першому поверсі: 4-1 площею 14,3 кв.м., 4-2 площею 2,9 кв.м., 4-3 площею 18,1 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 9937113 від 26.05.2011 приватним нотаріусом Проскурня Л.І. 
Право власності (приватна спільна часткова, частка 1/100) на зазначене нерухоме майно (реєстраційний номер майна № 3475228) зареєстроване згідно Витягу про Державну реєстрацію прав № 30236007 від 08.06.2011.
Роменським бюро технічної інвентаризації видано технічний паспорт від 14.12.2018 АЕ № 001095 на громадський будинок за адресою: АДРЕСА_1 , літер А-5, у якому визначено план поверхів громадського будинку та експлікація приміщень до плану поверхів громадського будинку. За технічними показниками 1/100 частини фактично є ізольованою квартирою із своїм входом та на права інших співвласників на користування їх майном не впливає. Виділ майна відповідає фактичному користуванню сторонами приміщеннями.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер майна № 3475228, тип майна гуртожиток, за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про право власності: ОСОБА_1 - частка власності 1/100, форма власності - приватна спільна часткова; Роменська міська рада - частка власності 47/50, форма власності - комунальна; ОСОБА_3 - частка власності 3/100, форма власності - приватна спільна часткова; ОСОБА_2 - частка власності 1/50, форма власності - приватна спільна часткова.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.
Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.
Тлумачення частини другої статті 367ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Аналіз статей 183, 358, 364ЦК України дозволяє зробити висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна відповідно до часток співвласників.
Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексуУкраїни з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2 ст. 318ЦК України).
Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно зі ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ст.ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.
У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі №6-12цс13 зроблено висновок,що «уразі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу,за якого право власності припиняється лише для того співвласника,частка якого виділяється зі спільної власності,у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності,є можливим,якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або уразі,коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири,які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин,поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є непорядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (Домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин Домоволодіння, які належать іншим співвласникам.
Згідно із ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачу 1/100 частки в будівлі не порушить прав інших співвласників, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог, що узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №495/3521/18 (провадження №61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 79-81, 258, 259, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, статями 319, 356, 358, 364, 367 Цивільного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в натурі 1/100 частки із спільної часткової власності, частину будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право особистої приватної власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із кімнати на першому поверсі: 4-1 площею 14,3 кв.м., 4-2 площею 2,9 кв.м., 4-3 площею 18,1 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м.
Припинити право 1/100 частки у спільній частковій власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що є у спільній частковій власності.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 30 квітня 2026 року або за відповідним номером справи у ЄДРСР чи в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ