Справа № 162/251/26
Провадження № 2/162/256/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
11 травня 2026 року        селище Любешів 
Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судового засідання Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. 
Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через підсистему «Електронний суд» 31 березня 2026 року. 
Провадження у справі відкрито 06 квітня 2026 року, постановлено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. 
На призначену дату судового засідання сторони не з`явилися. Відповідач ОСОБА_1 будь-яких заяв по суті справи не подав. Представник позивача Варшавський К.А. у позовній заяві просив про розгляд справи без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив. 
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 244 ЦПК судове рішення проголошено 11 травня 2026 року.
2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві. 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (далі – ТОВ «ФК «Сіті Колект») у позовній заяві вказує, що 04 квітня 2025 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено договір № 7142068 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти в сумі 4700 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .
Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не повернув кредитні кошти у встановлений договором строк, не сплатив передбачені договором платежі, у зв`язку із чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» 25 листопада 2025 року було укладено договір факторингу № ДО-20251125, відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за кредитним договором № 7142068.
Станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором № 7142068 становить 28381,74 гривні, з яких: тіло кредиту – 4700 гривень; комісія за надання кредиту – 6300 гривень, штрафні санкції за неналежне виконання кредитного зобов`язання – 8000 гривень. 
Крім вказаних сум, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2662,4 гривні, пов`язані з оплатою судового збору, 9 тисяч гривень на професійну правничу допомогу та 381,74 гривню витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику.
3. Стислий виклад позиції відповідача. 
Відповідач ОСОБА_1 будь-яких заяв по суті справи не подав. 
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 
Судом встановлено, що 04 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 7142068. 
Відповідно до умов договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом (далі - плата) відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту становить 5 тисяч гривень. Кредит надається загальним строком на 360 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 30 березня 2026 року (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 15415 гривень. Денна процентна ставка складає: (15415,00 грн/5000,00 грн)/360 днів * 100% = 0,86%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1205,23 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 20415,00 гривень. Комісія за надання кредиту: 15 гривень, яка нараховується за ставкою 0,30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 0,30 відсотків від суми кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 15400,00 грн, що нараховується за ставкою 14,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком № 1 до цього договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно з п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн. 
Згідно з платіжним доручення № 151024008 від 04 квітня 2025 року ТОВ «Мілоан» на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 перерахувало грошові кошти в сумі 5 тисяч гривень, призначення платежу: кошти згідно договору № 7142068.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не повернув кредитні кошти у встановлений договором строк, не сплатив передбачені договором платежі.
Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» 25 листопада 2025 року було укладено договір факторингу № ДО-20251125, відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за кредитним договором № 7142068. До позивача перейшли всі права первісного кредитора у повному обсязі, включаючи право на стягнення основної суми боргу, комісій, штрафних санкцій та звернення до суду.
Згідно позовної заяви, позивач вказує, що станом на час звернення до суду з цим цивільним позовом, заборгованість позивача становить 28381,74 гривня, яка складається із 4700 гривень - заборгованість за кредитом, 6300 гривень - комісія за надання кредиту, 8000 гривень - штрафні санкції, за неналежне виконання кредитного зобов`язання.
Суд вважає, що вказана сама заборгованості є помилковою, оскільки заборгованість за тілом кредиту - 4700 гривень, комісій– 6300 гривень та штрафних санкцій – 8000 гривень, складає загальну суму 19000 гривень і саме така сума вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року.
5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із статтею 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин першої, другої, абзацу 1 частини третьої статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.
Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з пунктами 4, 10, 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t*100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування та отримав споживчий кредит шляхом переказу коштів позивачем на банківський картковий рахунок.
Відповідно до поданих позивачем доказів відповідач порушує свої зобов`язання за кредитним договором. 
Таким чином, вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у сумі 4700 гривень суд вважає обґрунтованою.
ТОВ «ФК «Сіті Колект» у позовній заяві зазначило, що комісія пов`язана з наданням кредиту. Однак, позивач не надав суду підтвердження про оплату додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення із ОСОБА_1 6300 гривень комісії, пов`язаної з наданням кредиту необхідно відмовити. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Пред`явлені позивачем до стягнення штрафні санкції у сумі 8 тисяч гривень стягненню з відповідача не підлягають відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у зв`язку із введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, який триває і на день ухвалення рішення.
З огляду на наведене вище суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково.
6. Питання розподілу судових витрат.
Позивач при поданні позову сплатив 2662,4 гривень судового збору, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог (16,56 %).
Крім цього, ТОВ «ФК «Сіті Колект» просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 тисяч гривень та 381,74 гривню витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику.
Вирішуючи це питання, суд дійшов таких висновків. 
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 9 тисяч підтверджується договором про надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 року, копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001256 від 27 лютого 2017 року, копією довіреності № ДВ-20251015/001 від 15 жовтня 2025 року, копією прайс-листа до договору, заявкою про надання правової допомоги № 258 від 10 лютого 2026 року, витягом з акта про надання правової допомоги № 258 від 10 лютого 2026 року, платіжною інструкцією № 418 від 26 лютого 2026 року про оплату гонорару адвоката.
Таким чином, суд стягує з відповідача витрати на правничу допомогу позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог витрати, пов`язані з підготовкою та направленням позивачем документів відповідачу, які відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ці витрати на загальну суму 381,74 гривня підтверджуються договором про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів та іншої продукції № ДТ-СК-30102025, додатком № 3 до договору та актом наданих послуг.
7. Висновок суду щодо позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265, 282 ЦПК, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за договором № 7142068 від 04 квітня 2025 року, що укладений між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень заборгованості за тілом кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 440 (чотириста сорок) гривень 89 копійок судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору при поданні позовної заяви, пропорційно розміру задоволених вимог. 
Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви, у розмірі 2221 (дві тисячі двісті двадцять одна) гривня 51 копійка залишити за позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект».
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» витрати, понесені на правничу допомогу, у розмірі 1490 (одна тисяча чотириста дев`яносто) гривень 40 копійок пропорційно розміру задоволених вимог. 
Судові витрати, пов`язані зі сплатою правничої допомоги, у розмірі 7509 (сім тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 60 копійок залишити за позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект».
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 63 (шістдесят три) гривні 17 копійок судових витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів відповідачу, пропорційно розміру задоволених вимог. 
Судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів відповідачу, у розмірі 318 (триста вісімнадцять) гривень 57 копійок залишити за позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект»; місцезнаходження: 02154, місто Київ, проспект Соборності, 30-А, прим. 321; ЄДРПОУ позивача: 43950742.
Ім`я відповідача: ОСОБА_1 ; місце реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .
Суддя     В.Д. Глинянчук