КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1175/26
Провадження № 2/488/1798/26 р.

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

03.06.2026 року            м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,
за участю секретаря судового засідання Коваль А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" в особі представника Столітнього М.М., звернувся до Корабельного районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 1617501 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 44 879,99 грн., з яких сума кредиту 6799,99 грн., сума процентів за користування кредитом 34 680 грн., штрафні санкції – 3400 грн., а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.05.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1617501 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 6800,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів: з 20.05.2024 року по 15.05.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів (п. 1.4. Кредитного договору); П.1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,50 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Відповідно до п. 1.5. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 13 852,27% річних. ( п. 1.9.1. Договору) Відповідно до п. 1.10. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 43 520,00 грн. (п. 1.10.1. Договору).
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.
Договір від 20.05.2024 року укладено в електронній формі та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором A048 відповідно до вимог ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», після чого йому перераховано 6800 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується наданими до суду доказами.
13.08.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 13082025-1, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за договором №1617501 від 20.05.2024 р.
Відповідно до укладеного договору факторингу до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за вказаними договорами.
Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 13.08.2025 року № 13082025-1 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4029798 від 20.05.2024 року загальна сума заборгованості склала 44 879,99 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 6799,99 грн., заборгованості за процентами 34 680 грн., штрафні санкції 3400 грн.
Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку умови договору не виконує та не сплачує заборгованість, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.
Представник позивача просив про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У поштових повідомленнях від 08.04.2026 та 28.05.2026 року листоношою проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20.05.2024 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" і відповідачем ОСОБА_1 укладений електронний Договір № 1617501 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний».
На підставі вказаного договору відповідачу було надано кредит в сумі 6 800 грн строком на 360 днів з періодичною сплатою платежів за процентами кожні 15 днів (пункти 1.2.-1.4. Договору).
Умовами договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується якщо відповідач до 04.06.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У такому разі відповідач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити відповідач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання відповідачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для відповідача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором (підпункти 1.5.1.-1.5.2. Договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13 852,27% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 43 520,00 грн.
Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.
Розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку (пункти 3.1.-3.4. Договору).
Вказаним договором сторони також узгодили між собою порядок та умови повернення кредитних коштів, відповідальність сторін, порядок взаємодії тощо.
Зазначений договір був підписаний відповідачем елеронним підписом одноразовим ідентифікатором «A048».
Таким чином, укладаючи договір, сторони діяли відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписання здійснювалося шляхом введення відповідачем одноразових ідентифікаторів, надісланих йому електронним повідомленням та/або СМС, що підтверджує його волевиявлення та прийняття умов договору. Надсилання таких ідентифікаторів здійснюється на вказані відповідачем засоби зв`язку та є невід`ємною частиною процедури укладення електронного договору. Без отримання одноразового ідентифікатора, входу до особистого кабінету та його введення укладення договору було б неможливим. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» електронна форма договору з використанням електронного підпису є належною письмовою формою правочину, а одноразовий ідентифікатор є аналогом власноручного підпису.
З огляду на викладене, факт укладення між сторонами кредитного договору належними та допустимими доказами підтверджений.
Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК», який здійснив переказ через систему Pay Tech на підставі договору №06062022-1 від 2022-06-06 року про організацію переказу грошових коштів, укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК».
Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20.05.2024 15:27:34 на суму 6800.00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 88205f67-bc39-4143-9f3a-cb208eefade0, номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 16175011716208049, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5375411509771171.
Окрім того, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.04.2026 року за клопотанням представника позивача було витребувано докази від АТ «Універсал Банк».
Із наданих банком документів встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк», 20.05.2024 року на зазначену платіжну картку було зараховано грошові кошти у сумі 6800 грн за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 42350798) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК».
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт перерахування позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6800 грн, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання кредиту.
Відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору матеріали справи не містять. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору. Вказане у сукупності спростовує факт не отримання відповідачем кредитних коштів.
13.08.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 13082025-1, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за договором №1617501 від 20.05.2024 р.
З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права вимоги грошової вимоги ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до боржника, яким є ОСОБА_1 .
Враховуючи норми чинного законодавства України, зазначені вище, те, що за Договором факторингу № 13082025-1 від 13.08.2025 року до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги заборгованості до Відповідача, вимоги Позивача до Відповідача є доведеними та обґрунтованими.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У п. 5 і п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 , суми боргу за тілом кредиту в розмірі 6 799,99 грн., процентів у розмірі 34 680 грн.
Щодо нарахування заборгованості за несплату штрафів (неустойки), суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У п. 4 кредитного договору сторони передбачили, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів.
За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
З 17 березня 2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 1617501 був укладений 20.05.2024 року, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, штрафу в розмірі 3400 грн.
За такого, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за несплату штрафів задоволенню не підлягають.
Враховуючи зазначене, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1617501 від 20.05.2024 року з відповідача підлягає частковому задоволенню в частині вимог стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6799,99 грн., по процентам в розмірі 34 680 грн., що сукупно становить 41 479,99 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розподіляються між сторонами на підставі договору про надання правничої допомоги та доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт і їх вартості, яка сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру таких витрат учасник справи подає детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду договір про надання правової допомоги 10/12-2024 від 10.12.2024р., укладений між ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" та адвокатом Столітнім М.М.; ордер на надання правничої (правової) допомоги № 2131842від 23.02.2026; заявка №15996 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, яка містить види робіт, обсяг витраченого часу та їх вартість; зразок заповнення платіжного доручення рахунок на оплату на суму 10000,00 грн., Акт № 15784 прийому-передачі від 23.02.2026 р. до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9422/10
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Позовні вимоги задоволено частково — у розмірі 41 479,99 грн. із заявлених 44 879,99 грн., що становить 92,42 % (41 479,99 х 100 : 44 879,99).
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 460,59 грн. (2 662,40 грн ? 92,42 %), а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 242 грн. (10 000,00 грн ? 92,42 %).
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».
Керуючись ст. ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (код ЄДРПОУ: 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2) заборгованість за Договором № 1617501 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.05.2024 року в розмірі 41 479,99 грн., з яких: 6799,99 сума заборгованості за тілом кредиту; 34 680 сума заборгованості за процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (код ЄДРПОУ: 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 460,59 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (код ЄДРПОУ: 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 242 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (код ЄДРПОУ: 44559822, адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2;
Відповідач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 25.06.2026 року.

Суддя Яна Анатоліївна Чернявська