ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/29328/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Дєєв М.В.) в адміністративній справі №160/29328/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,- 

ВСТАНОВИВ:
09.10.2025 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 74734,81грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що в інтегрованих картках платника податків відповідача обліковується податковий борг в загальній сумі 74 734,81грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом самостійно. Відповідач в добровільному порядку не погашає податковий борг, що послугувало зверненню до суду із цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не встановив правомірність прийнятих податковим органом податкових повідомлень-рішень та застосованих санкцій.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що вказане скаржником податкове повідомлення-рішення не оскаржені, а отже вони є узгодженими. Оскільки сума боргу не сплачена, податковий орган звернувся до суду із цим позовом.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як платник податків фізична особа перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 74 734,81грн, а саме:
1. Заборгованість по військовому збору виплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 5 196,53 грн, згідно:
- податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 4 157,22 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 1 039,31 грн (штрафні санкції);
2. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річ декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 63 038,28 грн, згідно:
- податкового повідомлення-рішення №0077922408 від 12.02.2025 на 680,00 грн;
- податкового повідомлення рішення№0077932408 від 12.02.2025 на суму 12 471,66 грн (штрафні санкції);
- податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 49 886,62 грн;
3. Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 6 500,00 грн, згідно: 
- податкового повідомлення-рішення №0077932408 від 12.02.2025 на 6 500,00 грн (штрафні санкції).
Податкову вимогу від 14.05.2025 0015704-1309-0436 на суму 74734,81грн надіслано рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу відповідача, яка повернулася до податкового органу з позначкою вузла зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки сума податкового боргу не була сплачена ОСОБА_1 , податковий орган звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість та доведеність.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на наступне.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Так при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно п. 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до приписів п. 59.5. ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.
Суд зауважує, що у справах про стягнення боргу предметом доказування підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, зокрема, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, факту сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання в добровільному порядку, факту направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Як свідчать встановлені обставини справи, згідно інтегрованої картки платника податків, за ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 74734,81грн, що складає з аборгованість по військовому збору у розмірі 5196,53грн, згідно: податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 4157,22грн; податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 1039,31 грн (штрафні санкції); заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 63038,28грн, згідно: податкового повідомлення-рішення №0077922408 від 12.02.2025 на 680,00грн; податкового повідомлення рішення№0077932408 від 12.02.2025 на суму 12471,66 грн (штрафні санкції); податкового повідомлення-рішення №0077942408 від 12.02.2025 на суму 49886,62грн; заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям, у розмірі 6500,00грн, згідно податкового повідомлення-рішення №0077932408 від 12.02.2025 на 6500,00грн (штрафні санкції).
Сума боргу є узгодженою.
Як вже було зазначено судом апеляційної інстанції, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). (п. 59.5. ст. 59 ПК України.
Податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту його повного погашення за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Проте у разі зміни суми податкового боргу, зокрема його збільшення, нормами Податкового кодексу України не передбачено обов`язку контролюючого органу повторно формувати та вручати платнику податків податкову вимогу. Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 12 червня 2018 року (справа № 810/2533/16), від 19 лютого 2019 року (справа № 818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18).
Згідно матеріалам справи встановлено, що позивачем було сформовано податкову вимогу форми “Ф” від 14.05.2025 року №0015704-1309-0436 яка була надіслана на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення. Яка повернулася до податкового органу з позначкою вузла зв`язку "за закінченням терміну зберігання" 20.05.2025.
Відповідач не спростовує цю обставину та не зазначає доводів на спростування наявності несплаченої суми податкового боргу.
Щодо зауважень скаржника/відповідача щодо правомірності складених позивачем податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає наступне.
Так у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі 3160/13436/22, від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20.
При цьому, в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування грошових зобов`язань. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування грошових зобов`язань, пені,.
Як свідчать матеріали справи відповідач не надав доказів оскарження рішень податкового органу до суду, а отже в межах цього спору суд не може надавати оцінку правомірності їх прийняття.
З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року в адміністративній справі №160/29328/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак