Справа № 163/242/26  Провадження №33/802/281/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Домецького О.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23 січня 2026 року, о 09 годині 11 хвилин в місті Любомль Ковельського району по вулиці Соборності, 23, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенс Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою спеціальних технічних засобів, результат огляду становив 0.34‰, чим ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою та незаконною. Посилається на те, що прилад ‘Драгер’ має допустиму похибку +/- 0.14‰, з урахуванням похибки отриманий результат огляду міг становити від 0,06 до 0.34 ‰, що є допустимою нормою. Вказує на відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки працівником поліції були зроблені хибні висновки щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння, також посилається на те, що у протоколі відсутні підписи та необхідні відомості про свідків, які повинні обов`язково залучатися. Крім того, захисник Домецький О.І. зазначає, що працівники поліції не з`ясували чи згоден ОСОБА_1 із результатами огляду, не запропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 ..
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно з приписами ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573328 від 23.01.2026 (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого убачається, що огляд був проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук), а результат огляду на стан сп`яніння становив 0.34‰(а.с.2), чеком приладу «Alcotest Drager 6820» ARSM-0873, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 становив 0.34‰ (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2026 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 на огляд до КНП "Любомльське територіальне медичне об`єднання" Любомльської міської ради не доставлявся (а.с.4), зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 №573328 із якого вбачається, що ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортними засобами на 24 години (а.с.5), відеозаписами ( а.с.8), а також іншими матеріалами справи.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи, що на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова (а.с.8), працівник поліції мав право запропонувати йому пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків
Згідно із приписами частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином. Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу поліцейський відразу підійшов до водія ОСОБА_1 та під час спілкування з ним виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук). На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, останній відповів, що не вживав. Працівники поліції запитали, чи бажає ОСОБА_1 проходити огляд на місці, чи в закладі охорони здоров`я. Останній погодився пройти огляд на місці, результат огляду становив 0.34‰. На запитання поліцейського чи погоджується ОСОБА_1 із результатами огляду, останній спочатку не дав точної відповіді, однак зрештою повідомив, що погоджується із результатами огляду (а.с.8). 
Також переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано безперервною відеофіксацією, про що ОСОБА_1 був повідомлений (а.с.8)
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Таким чином, посилання захисника на те, що були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніня у закладі охорони здоров`я, а також, що працівники поліції не з`ясували чи згоден ОСОБА_1 із результатами огляду є безпідставними.
Є недостовірними твердження захисника щодо незалучення свідків, які на його переконання повинні обов`язково залучатися.
Так, згідно з ч.2 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Отже, обов`язок поліцейських залучити свідків виникає виключно у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису, а як вбачається із матеріалів справи, такі засоби застосовувалися і про їх застосування ОСОБА_1 був повідомлений ( а.с.8).
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на невідповідність зазначеного в апеляційній скарзі тексту ч.2 статті 266 КУпАП дійсному змісту цієї статті, який міститься в КУпАП.
Є голослівними посилання захисника на те, що результати огляду перебувають в межах допустимої норми з огляду на похибку приладу ‘Drager’ в +/- 0.14‰.
Так, згідно з технічною характеристикою приладу «Drager Alcotest 6820», границя допустимої похибки результату вимірювання становить +- 0,05‰, що підтверджується інформацією, яка наявна у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті «Drager».
Частиною 1 статті 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією №1452/735.
Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2‰ алкоголю в крові.
Таким чином, з урахуванням вищевказаного, результати огляду ОСОБА_1 на алкогольне сп`яніння могли б становити, щонайменше 0.29‰, що є достатнім для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, сам ОСОБА_1 в своїх письмових пояснення під час складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у графі 14 протоколу серії ЕПР №573328 від 23.01.2026 вказав: « Алкоголь вживав вчора випив пива» (а.с.1).
Отже, сам ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкоголю. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю доказів, на які посилався суд першої інстанції та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження в даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Домецького О.І. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1  – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов