ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/1754/25
Провадження № 2/483/205/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
05 травня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 січня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (далі – ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 166217 у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 10667 грн. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 69020261, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони та укладення правочину. На виконання умов кредитного договору 06 січня 2025 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця, який виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025 за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги, крім інших, й до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 166217 від 06 січня 2025 року. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, його загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на момент подання позовної заяви становить 18162 грн. 72 коп., з яких: 10667 грн.. – заборгованість по тілу кредиту; 6244 грн. 72 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501 грн. – заборгованість по комісії, 750 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), позивач просив стягнути з відповідача 17412 грн. 72 коп. з яких: 10667 грн.. – заборгованість по тілу кредиту; 6244 грн. 72 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501 грн. – заборгованість по комісії, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши про це в позовній заяві, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, до суду викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 94).
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого.
Так, судом встановлено, що 06 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 166217 (а.с. 7-18).
За умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит в загальному розмірі 10667 грн., який надається не пізніше наступного дня після укладення договору, в наступному порядку: у розмірі 8000 грн. 25 коп. на рахунок позичальника 5168-74ХХ-ХХХХ-7736, у розмірі 2666 грн. 75 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини.
Відповідно до п. 2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390 % річних, тип процентної ставки – фіксована.
Згідно з п. 2.5 договору комісія за надання кредиту складає 2666 грн. 75 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії не може бути змінено.
Відповідно п. 2.6 договору загальний строк кредитування за цим договором складає 84 дні з 06 січня 2025 року по 31 березня 2025 року.
Відповідач приєднався до умов договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 69020261, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину (а.с. 10). 
На виконання умов кредитного договору 06 січня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку НОМЕР_1 , № ID 178799267 (зв. бік а.с. 32).
Здійснення вказаної транзакції на картку № НОМЕР_1 , яка була емітована на ім`я ОСОБА_1 , також підтверджується повідомленням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24 березня 2026 року та відображено в «Електронному переліку транзакцій з ідентифікацією» (а.с. 100-101).
16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025 за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги й до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 166217 від 06 січня 2025 року (а.с. 39-48).
Відповідно до виписки з особового рахунку сума заборгованості за вказаним вище договором станом на 01 листопада 2025 року становить 18162 грн. 72 коп., з яких: 10667 грн.. – заборгованість по тілу кредиту; 6244 грн. 72 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501 грн. – заборгованість по комісії, 750 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17412 грн. 72 коп., з яких: 10667 грн.. – заборгованість по тілу кредиту; 6244 грн. 72 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501 грн. – заборгованість по комісії (а.с 49-51).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, а також те, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність в нього права вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією в національній валюті (а.с. 1) та 7000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором № 10/09/25-02 про надання правничої допомоги від 10 вересня 2025 року, додатковою угодою № 25770875615 від 11 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року та актом прийому передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року (а.с. 52-57).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 43541163, (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333) в рахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 166217 від 06 січня 2025 року – 17412 (сімнадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень 72 копійки, з яких: 10667 грн.. – заборгованість по тілу кредиту; 6244 грн. 72 коп. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501 грн. – заборгованість по комісії, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рахунок сплаченого судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: